Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, у якому просить стягувати на її користь аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання з [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов обґрунтовано тим, що сторони є батьками [PERSON] , якому [INFO] виповнилося 18 років, на даний час він навчається на денній формі у Бердичівському фаховому коледжі промисловості. Через навчання на денній формі не має можливості працювати та самостійно себе утримувати. Відповідач працевлаштований, має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця. Указані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 20.06.2025 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. 04.09.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позову заперечує. Наведені позивачем аргементи носять суто формальний характер та належним чином не аргументовані, до позову не додані належні та допустимі докази, не підтверджено понесення витрат на [PERSON] , що пов`язані з його навчанням. Учасники провадження в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника, проти задоволення позову заперечує з підстав, наведених у відзиві. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 201 СК України норма ст. 191 СК України застосовується до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , записані: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30.11.2017, справа № 274/2301/17, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що зареєстрований 17.09.2005 року Бердичівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 540, розірвано. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 01.06.2017 і до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08.11.2019, справа № 274/3845/19 позов [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, задоволено частково. Змінено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , призначених на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області у справі № 274/2301/17 від 30.11.2017, з 1000 грн. 00 коп. на аліменти в розмірі по 1500 (дві тисячі) грн. 00 коп., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення кожною дитиною повноліття. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31.03.2023, справа № 274/7290/22, яке залишено в силі постановою Житомирського апеляційного суду від 12.07.2023, позовні вимоги [PERSON] задоволено. Змінено спосіб стягнення із [PERSON] , [INFO] аліментів на [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що визначені рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 08.11.2019, у справі №274/3845/19. Вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] , [INFO] змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до довідки Бердичівського фахового коледжу промислловості, економіки та права від 16.05.2025 за № 840, [PERSON] є студентом Бердичівського фахового коледжу промисловості, економіки та права 3 курсу, групи Мх308 денного відділення спеціальності 133 Галузеве машинобудування І рівня акредитації навчається за регіональним замовленням. Період навчання з 01.09.2022 по 30.06.2026. Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, [PERSON] за І та ІV квартали 2025 отримував дохід з ВЧ [NUMBER] Національної гвардії України: січень 2025 - 37386,44 грн, лютий 2025 - 31286,93 грн, березень 2025 - 26862,96 грн, квітень 2025- 29351,44 грн, травень 2025- 35651,75 грн, червень 2025 - 35555,9 грн, липень 2025 - 37943 грн. Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.08.2018 у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування ст. 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 761/10510/17. Відповідно до ч. 1 та 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Отже, при розгляді справ даної категорії позивач повинен довести факт навчання, потреби в матеріальній допомозі та її розмір, а відповідач, у разі заперечень проти позову - неможливість надання такої допомоги або можливість надання у меншому розмірі, ніж вимагає позивач. Звертаючись з позовом, позивач зазначила, що вона потребує матеріальної допомоги батька на утримання дитини, яка продовжує навчання саме в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, посилаючись на те, позивач наразі перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, а син, який навчається на денній формі навчання не має можливості працювати та самостійно себе забезпечувати. У постанові Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 346/103/17 зазначено, що суд касаційної інстанції, зокрема, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дитина сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. Судом встановлено, що син сторін навчається у навчальному закладі на денній формі навчання, у зв`язку з чим не може офіційно працювати та отримувати доходи у зв`язку із цим несе матеріальні витрати. Наявність витрат на харчування, одяг, проїзд, суд не ставить під сумнів, оскільки вони покликані забезпечити нормальну життєдіяльність і щоденні фізіологічні потреби дитини, а отже суд дійшов висновку, що позивач дійсно потребує матеріальної допомоги на утримання дитини на час навчання, що є підставою для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини на період навчання. Суд вважає, що відповідач, як батько, зобов`язаний брати участь в матеріальному забезпеченні потреб сина, який навчається. Відповідачем не надано до суду жодних доказів, які б доводили, що він не має змоги надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Відповідач може надавати допомогу дитині, оскільки він є військовослужбовцем та отримує грошове забезпечення, до досягнення сином повноліття сплачував аліменти. Разом із тим, доказів про розмір своїх витрат позивач не надала, відповідач позовні вимоги не визнає, наразі сплачує аліменти на другу дитину. Зважаючи на відсутність доказів про розмір витрат позивача у зв`язку із навчанням, а також той факт, що відповідач проходить службу в ЗСУ, сплачує аліменти на утримання другої дитини сторін, суд частково задовольняє позов та стягує аліменти в розмірі 1/8 частки від усіх доходів відповідача, що є необхідним та достатнім для повнолітнього сина до закінчення навчання. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. V. Розподіл судових витрат Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за позовними вимогами про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1211,20 грн стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial