Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію, посилаючись на те, що відповідач є споживачем електричної енергії, постачальником якої є позивач. Внаслідок невиконання відповідачем умов договору по сплаті за користування електроенергією, позивач вимушений звернутись з цим позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до позовної заяви, просить суд позовні вимоги задовольнити, справу розглянути в спрощеному провадженні за відсутності сторони позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до\~ч.\~5,\~9\~ст.\~279\~ЦПК України,\~суд розглядає\~справу в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~без повідомлення\~сторін за\~наявними у\~справі матеріалами,\~за відсутності\~клопотання будь-якої\~зі сторін\~про інше.\~За клопотанням\~однієї із\~сторін або\~з власної\~ініціативи суду\~розгляд справи\~проводиться в\~судовому засіданні\~з повідомленням\~(викликом)\~сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Суд встановив, що з 01 січня 2019 року ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» є постачальником універсальних послуг на якого покладений спеціальний обов`язок, щодо постачання електричної енергії побутовим споживачам на території Одеської області, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 62 Закону України «Про ринок електричної енергії». У зв`язку з реформою у сфері енергетики, всі діючі станом на 31 грудня 2018 року побутові споживачі постачальника за регульованим тарифом (в Одеській області - це АТ «ДТЕК Одеські електромережі») автоматично, без додаткової згоди самих споживачів, почали отримувати послуги постачання електричної енергії від нового постачальника електричної енергії (в Одеській області - це ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія») на умовах раніше укладених договорів. Встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» є юридичною особою та діє на підставі Статуту, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28 червня 2025 року №433340333 [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Також судом встановлено, що між ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» та відповідачем договір про надання послуг з розподілу електричної енергії у письмовій формі не укладався. При цьому, ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» постачає електричну енергію за адресою: [ADDRESS] , а відповідач використовує електричну енергію для власних потреб відповідно до відкритого особового рахунку № [NUMBER] . Отже, судом встановлено, що відповідач є споживачем послуг ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» за адресою: [ADDRESS] , оскільки фактично споживає надані позивачем послуги. Відповідно до п. 2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг за №312 від 14 березня 2018 року (далі ПРРЕЕ) укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови. Відповідно до п. 1.2.1. ПРРЕЕ на роздрібному ринку електричної енергії споживання електричної енергії здійснюється за умови постачання електричної енергії на підставі Договору про постачання електричної енергії. Відповідно до п. 1.2.15 ПРРЕЕ укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому та частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Судом встановлено, що між ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» та відповідачем у справі, наявні фактичні договірні правовідносини, що підтверджується відкриттям особового рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . У разі, якщо сторони виконують умови договору, а саме, відбувається постачання електроенергії за вказаною адресою, а споживачем здійснюється споживання та оплата за надані послуги, то договір вважаться фактично укладеним навіть у тому випадку, якщо йому не надано обумовленої законом форми. Відповідно до п. 5.5.5 ПРРЕЕ, які регулюють відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками, передбачено, що споживачі електричної енергії зобов`язані: сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладеного договору; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб; надавати розрахункові документи на вимогу представників електропостачальника для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показам засобу комерційного облік та інше. Споживач несе відповідальність за прострочення платежів за електричну енергію та зобов`язаний здійснювати оплату за спожиту електричну енергію відповідно до показань приладу обліку за платіжними документами, які виписуються Постачальником, у термін, який вказаний в рахунку для сплати за фактично укладеним договором. Пунктом 4.12 ПРЕЕ передбачено, що плата за спожиту електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем. Відповідно до загальних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках, і спорудах, комплексах будинків і споруд до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 5 ст. 20 вказаного Закону, послуга з постачання електричної енергії надається згідно з умовами договору та вимогами правил, затвердженими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Крім того, Закон України «Про ринок\~електричної енергії» регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням електричної енергії за нормами якого, постачання електричної енергії - це продаж, включаючи перепродаж, електричної енергії, а споживачі енергії - це фізичні особи, у тому числі фізична особа-підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання. Як вбачається з матеріалів справи, за особовим рахунком № [NUMBER] , відповідачем за період з вересня 2024 року по березень 2025 року спожито електроенергії в кількості 3144 кВт/г на суму 11886 (одинадцять тисяч вісімсот вісімдесят шість) гривень 48 (сорок вісім) копійок. Станом на вересень 2024 року вхідне сальдо складало переплату 910 (дев`ятсот десять) гривень 32 (тридцять дві) копійки. У зв`язку з неповною сплатою боржником вартості спожитої електричної енергії за особовим рахунком № [NUMBER] виникла заборгованість у розмірі 10976 (десять тисяч дев`ятсот сімдесят шість) гривень 16 (шістнадцять) копійок, інфляційних нарахувань у розмірі 249 (двісті сорок дев`ять) гривень 38 (тридцять вісім) копійок та 3% річних у розмірі 80 (вісімдесят) гривень 36 (тридцять шість) копійок. У ст.\~509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно , виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.\~526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.\~611\~ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 2 ст.612\~ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст.\~625\~ЦК України\~боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. За таких обставин, суд доходить до висновку, що зібрані у справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи та належна оцінка доказів вказують на наявність підстав для задоволення позову ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» в повному обсязі, а саме з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 10976 (десять тисяч дев`ятсот сімдесят шість) гривень 16 (шістнадцять) копійок, інфляційних нарахувань у розмірі 249 (двісті сорок дев`ять) гривень 38 (тридцять вісім) копійок та 3% річних у розмірі 80 (вісімдесят) гривень 36 (тридцять шість) копійок. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пп. 1 пункту 1 частини другої\~статті 4 ЗУ «Про судовий збір»\~за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір, ставка якого складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно із ч. 3 статті 4 ЗУ «Про\~судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Позовна заява подана до суду за допомогою системи «Електронний суд». Судом встановлено, що судовий збір позивача за подання майнового позову в електронній формі складає 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок та враховуючи уже сплачений судовий збір за заяву про видачу судового наказу у розмірі 302 (триста дві) гривні 80 (вісімдесят) копійок (платіжна інструкція №9958818126 від 22 квітня 2025 року), позивач мав би сплатити 2119 (дві тисячі сто дев`ятнадцять) гривень 60 (шістдесят) копійок, проте згідно платіжної інструкції №7086 від 09 січня 2024 року позивач сплатив судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом, а саме 2154 (дві тисячі сто п`ятдесят чотири) гривні, що більше на 34 (тридцять чотири) гривні 40 (сорок) копійок. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; Враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок в рахунок сплаченого судового збору та про повернення позивачу суми надміру сплаченого судового збору в розмірі 34 (тридцять чотири) гривні 40 (сорок) копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved