Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст вимог заяви. 13.10.2025 року [PERSON] (далі «Заявник»), в інтересах якої діє її представник, звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису, заінтересована особа [PERSON] (далі «Заінтересована особа»). В обґрунтування вимог Заявник посилається на наступні обставини. З 31.10.2023 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі та проживають у квартирі по [ADDRESS] , яка належить Заявнику на праві особистої приватної власності, що підтверджується інформаційною довідкою з ДРПП від 10.10.2025 року. Спільне життя у подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства. Між подружжям періодично виникали сварки та конфлікти, які переростали у словесне приниження та образи нецензурними словами на адресу [PERSON] , у зв`язку з чим вона ініціювала розірвання шлюбу. Наразі позовна заява про розірвання шлюбу перебуває на стадії вирішення питання про відкриття провадження у Білоцерківському міськрайонному суді Київської області. 08.10.2025 року близько 14:30 години [PERSON] повернулася до місця їх спільного проживання з чоловіком. У цей час [PERSON] , будучи в квартирі, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, спровокував словесну перепалку, яка виразилась у висловлюванні на адресу Заявника образ нецензурною лайкою, погроз фізичною розправою, залякуванні та приниженні її гідності, а також у застосуванні фізичного впливу, що виразилось у штовханні заявника, чим спричинив їй емоційну невпевненість та побоювання за свою безпеку. [PERSON] викликала працівників поліції Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, які по прибутті з`ясували обставини справи (звернення № 62986 від 08.10.2025 року) та відносно [PERSON] винесли терміновий заборонний припис, яким кривднику заборонили в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 3 доби, тобто до 11.10.2025 року. Того ж дня, близько 15:15 години, попри наявний заборонний припис, [PERSON] продовжуючи попередній конфлікт та усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, почав штовхати та наносити тілесні ушкодження [PERSON] , а саме: штовхав її в груди, схопив за волосся та тягнув по квартирі; кілька разів стискав її шию руками, притискаючи спиною до стіни. Побоюючись за своє життя, [PERSON] насилу вибігла з квартири та звернулася по допомогу до доньки, яка проживає по [ADDRESS] , звідки й було викликано поліцію (так як телефон Заявника був розбитий під час бійки [PERSON] ), яка, в свою чергу, викликала швидку допомогу. Після прибуття працівники поліції склали протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення. Відомості про подію зареєстровано в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області 08.10.2025 року за № 63018. Швидка допомога доставила [PERSON] до КНП Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 2» для надання допомоги. Відповідно до консультативного висновку спеціаліста від 08.10.2025 року [PERSON] встановлено діагноз: основний поверхнева травма волосистої частини голови, неуточнена; супутній розтягнення та перенапруження зв`язкового апарата шийного відділу хребта. За фактом отримання тілесних ушкоджень 09.10.2025 року [PERSON] за направленням дізнавача СД Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області пройшла обстеження. Відповідно до висновку експертного дослідження № 168 від 09.10.2025 року, при судово-медичному обстеженні [PERSON] знайдені наступні ушкодження: синець із садном на фоні нього та синець на обличчі справа, синці та садна на шиї та грудях у верхньому відділі, синець на лівій нозі. Дані ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. 09.10.2025 року висновок експертного дослідження № 168 від 09.10.2025 та консультативного висновку спеціаліста від 08.10.2025 року направлено до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області для долучення до матеріалів. Враховуючи вищезазначене, Заявник вважає, що [PERSON] здатен вчиняти домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно [PERSON] та порушувати вимоги заборонного припису. Заявник побоюється, що фізичне та психологічне насильство з часом може трансформуватись у тяжку форми фізичного насильства з трагічними та непоправними наслідками. Посилаючись на приписи Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», Заявник просить суд видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] на строк шість місяців, шляхом встановлення наступних заходів тимчасового обмеження прав, а саме: заборонити перебувати у місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; заборонити наближатися на відстань меншу ніж 200 метрів до місця проживання постраждалої особи [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; заборонити наближатися на відстань меншу ніж 10 метрів до робочого місця (кухар у військовій частині [NUMBER] ) постраждалої особи [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу [PERSON] , [INFO] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити вести телефонні розмови з постраждалою особою [PERSON] , [INFO] , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рух справи. Позиції сторін. 13.10.2025 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу головуючим у даній справі було визначено суддю Цукурова В.П. (а.с. 35-36). 14.10.2025 року матеріали даної справи було передано канцелярією суду судді Цукурову В.П. 14.10.2025 року ухвалою суду вказану заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 15.10.2025 року (а.с. 40). У судовому засіданні Заявник та її представник вимоги заяви підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Звернулися до суду із клопотанням про долучення доказів кольорових фото Заявника із наявними тілесними ушкодженнями (а.с. 44-46). Заявник надала пояснення, аналогічні за змістом заяви. Наголосила, що її робоче місце їдальня військової частини, у якій у тому числі проходить службу [PERSON] є великим просторим приміщенням, яке за своєї конструкцією дозволяє не наближатися до неї Заінтересованій особі і при цьому безперешкодно приймати їжу. Наполягала на тому, що Заінтересована особа не має жодного стосунку до квартири, одноособовим власником якої вона є, там він не зареєстрований. Цю квартиру вона придбала до укладення шлюбу з [PERSON] . Через агресивну поведінку останнього Заявник не може нормально проживати у своїй власній квартирі та мусить тимчасово жити у своїх дітей. Під час останнього конфлікту [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, душив її, тягав за коси по квартирі, а також тримаючи її за горло запитував у неї яким чином вона хоче зараз померти: швидко чи у муках. Поки Кравченко В.В. розбивав її телефон, їй вдалося втікти з квартири та побігти до місця проживання своїх дітей, де і було викликано поліцію та швидку допомогу. У судовому засіданні представник Заінтересованої особи зазначив, що його клієнт не заперечує проти задоволення заяви про видачу обмежувального припису в частині заборони їм із Заявником вести телефонні розмови або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. У іншій частині вимог заяви просив суд відмовити у повному обсязі. Зауважив, що через обмежений час для підготовки до цієї справи її обставини відомі йому лише зі слів його клієнта [PERSON] , у зв`язку із чим документів на підтвердження його позиції представник надати не може. Пояснив, що дійсно Заявник та Заінтересована особа перебувають у шлюбі та їхні відносини не склалися, через що такий шлюб, вочевидь, має бути розірвано. Разом з цим його клієнт заперечує факт побиття Заявника та зазначає, що конфлікт місце мав, утім без застосування насильства з його боку. Навпаки, Заявник у процесі конфлікту пошкодила ванну їхньої спільної квартири. [PERSON] зазначив, що колись він повернувся до дому і з`ясував, що Заявник жила там із іншим військовослужбовцем. Зауважив, що дійсно, квартиру було придбано Заявником до укладення шлюбу з [PERSON] , утім зроблено це було безпосередньо перед весіллям на спільні кошти. У цій квартирі він постійно проживає, до конфлікту був там зареєстрований, утім Заявник його виписала через застосунок «Дія». Іншого житла у [PERSON] не має. Окрім того наголосив, що Заявник і його клієнт проходять службу в одній військовій частині, через що [PERSON] не зможе не наближатися до [PERSON] на відстань меншу ніж 10 метрів. Також представник Заінтересованої особи зазначив, що оцінку конфлікту між [PERSON] та [PERSON] мають дати правоохоронні органі, а поки рішення за результатами розгляду звернення Заявника немає. 2. Мотивувальна частина. Фактичні обставини справи, встановлені судом. З 31.10.2023 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №1368 (а.с. 13). 07.10.2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] (справа №357/16048/25) (а.с. 31). 04.07.2023 року за Заявником було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №447180130 від 10.10.2025 року (а.с. 28-29). Згідно з Витягом з реєстру Білоцерківської міської територіальної громади №15.2-03/23503 від 09.10.2025 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровано одну особу [PERSON] , [INFO] , дата реєстрації 31.07.2023 року (а.с. 25). Заявник перебуває на військовій службі в в/ч [NUMBER] [ADDRESS] з 29.07.2021 року та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується довідкою військової частини [NUMBER] від 09.06.2024 року №939/2/5/499ос та посвідченням серії [NUMBER] (а.с. 17, 24). 08.10.2025 року заявник звернулася до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області з заявою про притягнення до відповідальності [PERSON] , який за місце спільного проживання вчинив із нею бійку, у результаті якої наніс їй тілесні ушкодження, з приводу чого вона має намір проходження СМЕ (а.с. 23). Указану заяву було прийнято 08.10.2025 року о 15:00, що підтверджується протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію (а.с. 14). 08.10.2025 року Заявником було надано працівникам поліції пояснення, які за своїм змістом відповідають поясненням, наданим нею у межах розгляду даної цивільної справи (а.с. 15-16). 08.10.2025 року стосовно [PERSON] було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №456968, яким останньому було заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою [PERSON] строком на 3 доби, тобто до 11.10.2025 року (а.с. 30). Згідно з консультативним висновком спеціаліста лікаря [PERSON] КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №2» від 08.10.2025 року Заявнику було встановлено такий діагноз: S00.00 Поверхнева травма волосистої частини голови, неуточнена, S13.4 Розтягнення та перенапруження зв`язкового апарата шийного відділу хребта (а.с. 21). 09.10.2025 року Заявнику було видано направлення для проведення обстеження особи до ДСУ «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» (а.с. 20). Згідно з висновком експертного дослідження №168 від 09.10.2025 року при судово-медичному обстеженні [PERSON] знайдені наступні ушкодження: синець із садном на фоні нього та синець на обличчі справа, синці та садна на шиї та грудях у верхньому відділі, синець на лівій нозі. Описані ушкодження заподіяні тупими предметами можливо в строк та при обставинах, указаних обстежуваною. Дані ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.с. 47). 09.10.2025 року висновок експертного дослідження № 168 від 09.10.2025 та консультативного висновку спеціаліста від 08.10.2025 року Заявником було додано до її зави до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області (а.с. 22). У матеріалах справи наявна фототаблиця тілесних ушкоджень, отриманих [PERSON] (а.с. 44-46). Нормами матеріального та процесуального права України, якими керується суд. Відповідно до правил ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Частиною 2 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі. Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» значення термінів, які вживаються в цьому ж законі, зокрема: домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі д дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Згідно з ч.1-ч.4 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника має, зокрема, постраждала особа або її представник. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Висновки суду. Заслухавши пояснення Заявника, її представника та представника Заінтересованої особи, оцінивши наявні ризики та даючи оцінку зібраним доказам у справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню всіх обставин, суд приходить до висновку про те, що викладені Заявником обставини підтверджені належними, достовірними та допустимими доказами, представником Заінтересованої особи в судовому засіданні не спростовані. Вимоги Заявника щодо заборони [PERSON] перебувати у місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою [PERSON] , наближатися на відстань меншу ніж 200 метрів до місця її проживання, наближатися на відстань меншу ніж 10 метрів до її робочого місця (кухар у військовій частині [NUMBER] ), особисто і через третіх осіб її розшукувати, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. Разом з цим, формулювання вимоги Заявника про заборонити [PERSON] вести телефонні розмови з нею не відповідає указаним приписам ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», у якій йдеться про заборону телефонних переговорів з постраждалою особою. А тому у цій частині вимоги заяви підлягають задоволенню відповідно до формулювання, застосованого у спеціальному Законі - шляхом встановлення заборони [PERSON] вести телефонні переговори з постраждалою особою [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. При цьому суд ураховує, що наявні у матеріалах справи докази, які у своїй сукупності підтверджують наявні ризики того, що у випадку неприйняття судом необхідних заходів, Заінтересована особа продовжить вчиняти щодо Заявника діяння, що мають ознаки фізичного та психологічного насильства. Разом з цим, суд роз`яснює Заінтересованій особі, що метою реалізації обмежувального припису в межах ЦПК України є саме реалізація тимчасової перестороги, тимчасового заходу захисту на підставі оцінки ризиків здійснення домашнього насильства або його повторення. Обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи, а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях (постанова Верховного Суду від 05.09.2019 року по справі № 756/3859/19). Розподіл судових витрат. За правилами ч.3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави. З огляду на викладене, судові витрати, пов`язані з розглядом даної цивільної справи необхідно віднести на рахунок держави. 3. Резолютивна частина. На підставі викладеного та

Outcome: approved