Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд розірвати шлюб укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований 26.10.2013 у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №767. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач [PERSON] зазначив,\~що 26.10.2013 між ним \~ \~та \~ відповідачем\~ [PERSON] ,\~був зареєстрований шлюб. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між ними не склалося через різні погляди на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство вони не ведуть, більше року проживають окремо. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе та суперечить їх інтересам. 19.09.2025 до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] , в якому остання просить задовольнити позовні вимоги про розірвання шлюбу в повному обсязі. Ухвалою Слобідського районного суду міста Харкова від 14.07.2025 цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] \~\~про розірвання шлюбу передано за підсудністю до Салтівського районного суду міста Харкова. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2025 вищезазначена справа розподілена судді Довготько Т.М. Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 15.08.2025 позовна заява [PERSON] була залишена буз руху. 20.08.2025 до суду надійшла заява від позивача [PERSON] про усунення недоліків на виконання ухвали суду від 15.08.2025. Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 21.08.2025, передано матеріали цивільної справи №641/4976/25, провадження №2/643/5544/25 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] \~\~про розірвання шлюбу до Верховного Суду для визначення підсудності в порядку статті 29 ЦПК України. Ухвалою Верховного суду від 01.09.2025, відмовлено у визначенні підсудності цивільної справи №641/4976/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Матеріали цивільної справи №641/4976/25 направлено до Салтівського районного суду м.Харкова. Ухвалою суду від 16.09.2025 відкрито провадження у справі, та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає\~ задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26 жовтня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №767, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З позову вбачається, що сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, подальше збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі\~ ст. 24 СК України\~\~ шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої\~\~Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, зважаючи, на те, що сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved