Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

04.08.2025 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] (далі - позивач) до [PERSON] (далі - відповідач), в якій позивач просить суд: 1. шлюб між сторонами розірвати; 2. стягувати щомісячно з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою. Позовна заява обґрунтована тим, що 30.06.2014 між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, байдужість до проблем один одного та відсутність спільних планів на майбутнє. Подружжя втратило почуття любові та поваги, що спричинило моральну напругу. Позивачка остаточно вирішила розірвати шлюб і не має наміру змінювати своє рішення, оскільки численні спроби примирення протягом останнього року були безрезультатними. Наразі неповнолітня донька проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні; відповідач допомагає матеріально, але для документального оформлення стягнення аліментів позивачка звернулась до суду. Ухвалою суду від 13.08.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. На офіційну адресу відповідача, направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі, поштове відправлення повернулося до суду 03.09.2025 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», при повторному направлені згідно даних сайту про відстеження https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html поштове відправлення «вручено одержувачу» 27.09.2025. Граничний термін подання відзиву 13.10.2025. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , актовий запис №5 від 30.06.2014, зареєстрований Виконавчим комітетом Демуринської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу у подружжя є малолітня донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , видане Виконавчим комітетом Демуринської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області, в якому батьками дитини зазначені сторони. Виходячи з положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки або чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б істотним інтересам одного з них або інтересам їхньої дитини. Приймаючи до уваги, що розірвання шлюбу є вільною волею позивача, фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені, а на день розгляду справи примирення між ними не відбулося, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище або відновити своє дошлюбне прізвище. Залишити позивачу шлюбне прізвище. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів. Як зазначено вище, від шлюбу у сторін є малолітня донька. Згідно з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, позивач та дитина проживають за однією адресою. Позивач не заперечує фактів матеріальної підтримки з боку відповідача, однак звернулася до суду з метою оформлення обов`язку батька щодо утримання дитини у визначеному законом порядку. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання обов`язку щодо утримання дитини визначаються за домовленістю між батьками або рішенням суду, при цьому аліменти можуть стягуватися у частці від доходу платника або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення статті 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника інших утриманців; майновий стан та витрати платника; інші обставини, що мають істотне значення для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. З матеріалів справи видно, що відповідач не надав доказів недостатності свого доходу або інших обставин, які унеможливлюють сплату аліментів у визначеному розмірі для дитини відповідного віку. Дитина проживає разом із матір`ю, окремо від батька, тому на останнього покладається обов`язок щодо її утримання. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів у визначеному розмірі на одну дитину є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Стягнення аліментів з відповідача забезпечить законний обов`язок батька утримувати дитину та задовольнить її потреби відповідно до законодавства України. Отже, висунуті позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджені наявними доказами, тому підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд допускає негайне виконання цього рішення у межах суми платежу за один місяць, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України. Щодо розподілу судових витрат: відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 1\~211,20 грн за подання позову в частині вимог про розірвання шлюбу, що підтверджено квитанцією від 30.07.2025. З відповідача належить стягнути суму сплаченого судового збору на користь позивача. Водночас, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору за позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини. Тому з відповідача у цій частині належить стягнути судовий збір на користь держави у сумі 1\~211,20 грн.

Outcome: approved