Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

06 серпня 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла заява адвоката Титаренка Сергія Олександровича в інтересах [PERSON] про встановлення факту родинних відносин. У заяві зазначено, що [INFO] померла мати заявника, [PERSON] [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 4,35 га, яка розташована на території Іванівської сільської ради Полтавського (Кобеляцького) району Полтавської області. З метою оформлення спадщини [PERSON] звернулась до Кобеляцької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину заявнику відмовлено в зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували факт родинних відносин між нею та [PERSON] , оскільки у свідоцтві про народження заявника помилково зазначено ім`я матері « [PERSON] », хоча правильним є « [PERSON] ». Враховуючи вищевикладене, з метою оформлення спадщини після смерті матері та отримання свідоцтва про право на спадщину, представник заявника прохає суд встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] є матір`ю [PERSON] . Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 07 серпня 2025 року відкрито провадження по справі. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 01 вересня 2025 року залучено до участі в справі як заінтересовану особу Білицьку селищну раду Полтавського району Полтавської області. Заявник, [PERSON] , а також її представник, адвокат Титаренко С. О. в судове засідання не з`явились, однак останній подав до суду заяву про розгляд справи без участі заявника та її представника. Заяву прохає задовольнити. [PERSON] 13.10.2025 року в судовому засіданні пояснила суду, що все життя знала свою маму як [PERSON] , а не [PERSON] . Також у матері були рідна сестра [PERSON] та два брата, [PERSON] і [PERSON] . Представники заінтересованих осіб, Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, однак подали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі. Не заперечують щодо задоволення заявлених вимог. Суд, заслухавши учасників справи та показання свідків, розглянувши матеріали справи, дійшов до таких висновків. Судом установлено, що [PERSON] народилася [INFO] в смт (селище) Білики Кобеляцького (нині Полтавського) району Полтавської області. Зареєстрована\~ за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта (а.с. 5-6). Зі свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] вбачається, що матір`ю останньої зазначено [PERSON] (рос. [PERSON] ), батько [PERSON] (а.с. 10). [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 11). Також судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 8). [PERSON] до дня своєї смерті [INFO] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] одиноко (а.с. 14). На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] (а.с. 13). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 4,35 га, яка розташована на території Іванівської сільської ради Полтавського (Кобеляцького) району Полтавської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала останній на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 046658 від 30 травня 2000 року (а.с. 12). Із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулась [PERSON] , як донька спадкодавця. З матеріалів спадкової справи № 166/2025, заведеної в Кобеляцькій державній нотаріальній конторі після смерті [PERSON] вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , крім [PERSON] , ніхто не звертався, заяв про прийняття спадщини не подавали. У встановленому законом порядку [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Кобеляцької державної нотаріальної контори від 05.08.2025 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на приватизовану земельну ділянку площею 4,35 га, розташованої на території Кобеляцької міської ради Кобеляцького (Полтавського) району Полтавської області, переданої для ведення товарного сільськогоспо- дарського виробництва після померлої [INFO] [PERSON] , в зв`язку з відсутністю допустимих для перевірки в нотаріальному порядку доказів родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). Згідно даних паспорта громадянина України, картки платника податків, вірним прізвищем,\~ ім`ям\~ та\~ по батькові\~ спадкодавця є [PERSON] (а.с. 9). Згідно свідоцтва про народження матір`ю заявника зазначено « [PERSON] » (рос. [PERSON] ) (а.с. 10). Під час безпосереднього дослідження доказів у справі судом, в порядку ст. 229, 230 ЦПК України, в судовому засіданні були допитані свідки: [PERSON] і [PERSON] , які показали суду, що тривалий час знають заявницю і знали, що її мама [PERSON] . Матір заявниці всі називали [PERSON] . Також у [PERSON] була ще сестра, яку звали [PERSON] . Інших сестер, зокрема [PERSON] , у неї не було, лише брати. Свідок [PERSON] зазначила, що мати заявниці Алла проживала по [ADDRESS] . Догляд за нею здійснювала донька, заявниця по справі. Такі показання свідків узгоджуються між собою та з іншими доказами, не викликають сумніву, тому вважаються судом достовірними доказами. Згідно із частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Статтею 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. У пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року вказано, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною першою статті 1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (частина перша статті 1265 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 77 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України) Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (стаття 80 ЦПК України). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що встановлення факту того, що [PERSON] є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] , має для заявника юридичне значення, оскільки породжує її право на спадкування. Таким чином, на підставі досліджених доказів, суд вважає доведеним факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] . Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги те, що факт, який прохає встановити заявник знайшов своє об`єктивне підтвердження перевіреними судом доказами, суд вважає, що заява є обґрунтованою, законною та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved