Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

ТДВ «Страхова група «Оберіг» звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом у якому просить стягнути із [PERSON] витрати пов`язані з виплатою страхового відшкодування у розмірі 45 416,71 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 28.01.2021 в м. Києві по вул. Бальзака сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Форд», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Рено», д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 24.02.2021 у справі № 754/2268/21, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до ремонтної калькуляції, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Рено», д.н.з. [NUMBER] , з урахуванням зносу та без урахування ПДВ складає 62 586,53 грн. Позивач зазначає, що на підставі заяви на виплату страхового відшкодування від 25.03.2021, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 59 678,86 грн. Також вказано, що при укладенні полісу обов`язкового страхування цивільно-праовової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-175230956, було застосовано пільгу 50 відсотків від вартості страхового платежу, оскільки страхувальником є пенсіонер, у зв`язку із чим розмір страхового відшкодування яке має бути стягнуто з відповідача складає 29 839,43 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23.12.2024 відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Відповідачу був встановлений строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї процесуальними документами була направлена відповідачу за вказаною у позові адресою та повернулася до суду з довідкою АТ Укрпошта про закінчення терміну зберігання. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. 28 січня 2021 року о 20 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Бальзака, 55, [PERSON] , керуючи автомобілем «Форд», д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки на слизькій дорозі, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зістрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Рено», д.н.з. [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 24.02.2021, у справі № 754/2268/21 (провадження № 3/754/1198/21), [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до полісу № ЕР-175230956 про обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів від 12.05.2020, останнім було забезпечено автомобіль марки «Форд», д.н.з. [NUMBER] . Згідно ремонтної калькуляції № 25649-Б від 10.02.2021, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Рено», д.н.з. [NUMBER] , складає 62 586,53 грн. 25 березня 2021 року, [PERSON] , будучи власником автомобіля «Рено», д.н.з. [NUMBER] , звернулася до ТДВ «Страхова група «ОБЕРІГ» із заявою на виплату страхового відшкодування. Згідно страхового акту № 25649/1 від 22.06.2021, сума страхового відшкодування складає 59 678,86 грн. 23 червня 2021 року ТДВ «Страхова група «ОБЕРІГ» на підставі страхового акту № 25649/1 від 22.06.2021 здійснено виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] у розмірі 59 678,86 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 7544 від 23.06.2021. За повідомленням позивача, що також підтверджується змістом полісу страхування, останній оформлений на ім`я відповідача [PERSON] , який являється пенсіонером відповідно до пенсійного посвідчення [NUMBER] . Згідно п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції закону чинній на час виникнення спірних правовідносин, розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Відповідно до положень п. 38-1.1 ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції закону чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. З метою досудового врегулювання спору, ТДВ «Страхова група «ОБЕРІГ» на адресу відповідача було направлено досудову вимогу від 03.11.2021 № 25649/25649/1 про виплату грошових коштів, натомість вказана вимога з боку відповідача залишилася без уваги. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч. 2 ст. 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України, п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем обґрунтовано заявлено вимоги до відповідача щодо компенсації 50 % від виплаченого страхового відшкодування, що становить 29 839,43 грн. (59 678,86 грн. / 2). Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до здійсненого позивачем розрахунку убачається, що останнім розмір інфляційних втрат розраховано в сумі 3 315,01 грн., нараховано пеню у сумі 11 129,05 грн. та 3 % річних у розмірі 1 133,22 грн., а всього 15 577,28 грн. У спростування зазначеного відповідачем будь яких доказів суду не надано. Отже, беручи до уваги вищевикладене, позов знайшов своє підтвердження, а тому підлягає задоволенню, у зв`язку з чим із [PERSON] на користь ТДВ «Страхова група «Оберіг» необхідно стягнути кошти в сумі 45 416,71 грн., що складається із розміру основної заборгованості у розмірі 29 839,43 грн., інфляційних витрат у розмірі 3 315,01 грн., пені у розмірі 11 129,05 грн. та 3 % річних у розмірі 1 133,22 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в дохід держави в сумі 2 422,40 грн. В частині стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, опис виконаних адвокатом робіт, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Встановлено, що 03.12.2024 між ТДВ «Страхова Група «Оберіг», як клієнтом, та адвокатом Стецюрою О.В., як адвокатом, укладено договір № 25649/1 про надання професійної правничої допомоги. Відповідно до п. 1.1 договору, Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу щодо представництва інтересів Клієнта в суді першої інстанції про стягнення на користь Клієнта страхового відшкодування, яке було виплачено згідно полісу № ЕР-175230956 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 28.01.2021 р. Пунктами 4.1, 4.2, 4.3 договору визначено, що вартість правової допомоги, що надається Адвокатом складає 7 300,00 грн. Підставою для оплати винагороди за даним договором є акт прийому-передачі наданих послуг. За результатами надання правової допомоги складається акт прийому-передачі наданих послуг, що підписується Сторонами. В акті прийому-передачі наданих послуг вказується обсяг наданої Адвокатом правової допомоги та її вартість. 11 грудня 2024 року між ТДВ «Страхова група «Оберіг» та адвокатом Стецюрою О.В. підписано акт прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання професійної правничої допомоги № 25649/1 від 03.12.2024. Відповідно до вищевказаного акту прийому-передачі наданих послуг, загальна сума винагороди за даним актом прийому-передачі наданих послуг складає 7 300 грн. Вказано, що послуги надані в повному обсязі. Сторони жодних претензій не мають. Враховуючи вищевикладене розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 7 300 грн.

Outcome: approved