Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Калінка-Бондар\~О.\~Б., звернулася з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Служба в справах дітей Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його неповнолітніх синів [PERSON] , та [PERSON] . На обґрунтування позову зазначила, що 19.12.2007 між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 19.05.2015 за рішенням суду шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом з позивачем, а відповідач фактично самоусунувся (ухилився) від виховання синів, жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. 18.05.2015 судом з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 696 грн щомісячно, починаючи з 22.04.2015. 20.01.2017 змінено розмір аліментів з 696\~грн на 1'200\~грн щомісячно, починаючи з 09.12.2016. 20.12.2019 змінено розмір аліментів з 1'200\~грн до 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 (десяти) прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Рішення суду відповідач, не виконував, аліменти взагалі не сплачував, у зв`язку з чим, у відповідача виникла заборгованість зі сплати аліментів. 27.07.2015 між [PERSON] , [INFO] , та позивачем було зареєстровано шлюб. У шлюбі в [PERSON] та позивачки народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [PERSON] , проживають разом зі своєю матір`ю, вітчимом та своїми братом і сестрою. Наведене підтверджується витягами з реєстру територіальної громади та довідками №290 та №291 від 20.05.2024, виданими Виконкомом Мар`янівської сільської ради. Діти перебувають на повному утриманні [PERSON] та [PERSON] , які надають їм належний рівень фізичного, духовного та морального розвитку, піклуються про їхнє життя та здоров`я. [PERSON] є студентом Центральноукраїнського державного університету імені Володимира Винниченка, раніше був учнем Мар`янівського ліцею імені Віктора Погрібного Мар`янівської сільської ради, [PERSON] є учнем 8 класу даного ліцею. Відповідач не приймає участі у житті дітей, не відвідує батьківські збори та не цікавиться їх успішністю, натомість [PERSON] підтримує зв`язок з педагогічним колективом навчального закладу, відвідує батьківські збори, приймає участь у батьківському самоврядуванні, цікавиться поведінкою і успішністю [PERSON] та [PERSON] і їх стосунками в колективі. Факт того, що [PERSON] не приймає участі у вихованні та житті своїх дітей, також підтверджується свідченнями сусідки [PERSON] та куми [PERSON] [PERSON] . Позивач вважає, що відповідач свідомо нехтує виконанням батьківських обов`язків стосовно своїх дітей, не забезпечує їх нормальний стан здоров`я, духовний та фізичний розвиток. Ухвалою від 09.09.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 19.11.2024. Ухвалою від 19.11.2024, до розгляду справи, замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Службу в справах дітей Маловисківської міської ради на Службу в справах дітей Мар`янівської сільської ради та задоволено клопотання представника позивача, а саме: залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Службу в справах дітей Мар`янівської сільської ради та зобов`язано останню надати висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON] та [PERSON] , підготовче засідання перенесено на 06.02.2025. 06.02.2025 представником позивача надано до суду заяву про приєднання до матеріалів справи висновків спеціаліста-психолога за результатами психологічного дослідження дітей: [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою від 06.02.2025 підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. 08.07.2025 в судовому засіданні представником позивача подано клопотання про виклик свідків, з`ясування думки дітей та приєднання доказів. Ухвалою від 08.07.2025 дане клопотання задоволено. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав, зазначених у позові. Представник третьої особи в підготовче судове засідання 06.02.2025 та судові засідання 04.03.2025, 14.05.2025, 08.07.2025, 19.08.2025, 02.10.2025 та 10.10.2025 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи судом повідомлявся шляхом направлення судової повістки в системі ЄСІТС. Причини неявки суду не відомі. Відповідач [PERSON] в підготовчі судові засідання 19.11.2024, 06.02.2025, та судові засідання 04.03.2025, 14.05.2025, 08.07.2025, 19.08.2025, 02.10.2025 та 10.10.2025 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи судом повідомлявся шляхом направлення судової повістки за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання. Також повідомлявся шляхом поміщення оголошення на веб-сайті судової влади України про виклик відповідача в судове засідання, причому з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не відомі. Окрім того, як випливає з висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] Комісії з питань захисту прав дитини Мар`янівської сільської ради, члени комісії мали спілкування телефоном з відповідачем та інформували його щодо процесу позбавлення батьківських прав. Отже про факт судового розгляду цього питання відповідачу було відомо, однак жодних заходів щодо інформування суду про свою позицію відповідач не вжив. Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Враховуючи викладене особа зобов`язана сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відзив на позов, зустрічний позов, будь-які клопотання, заяви чи докази, від відповідача не надходили, тим самим, судом відзначається, що відповідач не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні та на надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції щодо заявлених позивачем позовних вимог. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.\~1 ст.\~280\~ЦПК України. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює сімейні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 12.03.2008 та [NUMBER] від 27.03.2012 виданих Великовисківською сільською радою. Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 19.05.2015 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18.05.2015 у справі №392/665/15-ц задоволено позов [PERSON] та стягнуто із [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей аліменти 696\~грн щомісячно, починаючи з 22.04.2015. 20.01.2017 ухвалено рішення у справі №\~392/1632/16-ц про зміну розміру аліментів, з 696\~грн. на 1200\~грн. щомісячно, починаючи з 09.12.2016. 10.03.2017 у справі видано виконавчий лист на підставі якого відкрито виконавче провадження №\~53573156, боржником у якому є [PERSON] . Рішенням від 20.12.2019 у справі №392/1615/19 змінено розмір аліментів з 1200\~грн. до 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 (десяти) прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом №392/1632/16-ц АСВП 53573156, виданим Маловисківським відділом державної виконавчої служби, вбачається, що у [PERSON] є заборгованість станом на 01.04.2025 у розмірі 22800\~грн. Згідно з довідкою про склад сім`ї виданої Мар`янівською сільською радою №\~290 від 20.05.2024 та витягу з реєстру територіальної громади від 01.03.2023 вбачається, що до складу сім`ї [PERSON] , [INFO] , входить мати: [PERSON] , вітчим [PERSON] , брат [PERSON] , .брат: [PERSON] , сестра [PERSON] , які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно з характеристиками, виданими Мар`янівським ліцеєм імені Віктора Погрібного Мар`янівської сільської ради, вбачається, що у шкільному житті [PERSON] , учня 10 класу та [PERSON] , учня 6 класу, бере участь [PERSON] . Згідно висновків спеціаліста психолога за результатами психологічного дослідження, [PERSON] та [PERSON] свідомо зображають вітчима [PERSON] , як власного батька та матір [PERSON] , як референтних осіб в їх житті, які сприймаються ними, як їх справжня родина. Як вбачається із свідоцтва про зміну імені виданого Маловисківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану від 19.02.2025, актовий запис №\~1, серія [NUMBER] [PERSON] було змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Рішенням Мар`янівської сільської ради від 29.05.2025 за №143 затверджено висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] та малолітнього сина [PERSON] . В обґрунтуванні висновку, зазначено, що у процесі розгляду даного питання комісією з питань захисту прав дитини не встановлено достатніх підстав для доцільності позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] . Незважаючи на виявлені факти недостатньої участі у вихованні дітей, мають місце ознаки зацікавленості батька у збереженні родинних зв`язків з дітьми. Суд критично ставиться до цього висновку, оскільки, як було з`ясовано в ході слухання справи, комісія не з`ясувала думку дітей при вирішенні цього питання, не залучила до участі в прийнятті рішення позивачку та її адвоката. Єдиним аргументом недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] є його заперечення, висловлене в телефонній розмові (заочно), та часткова сплата аліментів. При прийнятті даного висновку не взято до уваги той факт, що аліменти це примусове виконання судового рішення, а не добровільне забезпечення дітей. Крім того, у мотивувальній частині висновку зазначено, що [PERSON] надає фінансову допомогу на утримання дітей надсилаючи щомісячно кошти на банківську картку [PERSON] , що підтверджується квитанціями про зарахування коштів. Незрозуміло, яким чином комісія в телефонній розмові (заочно) спромоглася встановити особу [PERSON] та дослідити вказані квитанції. Про необ`єктивність та поверховість розгляду питання свідчить, зокрема, той факт, що комісія навіть не спромоглася правильно зазначити прізвище одного з синів відповідача, який 19.02.2025 змінив його з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Відповідно не встановлено і причин такої зміни. Зміст висновку характеризується чисельними недоліками. Відсутня дата його складення та підписання. Наявні посилання на незрозумілі документи ("лист [PERSON] від 13.02.2025 року"). Неясно, який же орган його склав (в преамбулі йдеться, що комісія з питань захисту прав дитини, однак підписаний він не головою комісії а сільським головою, а в останньому абзаці йдеться, що саме виконком Мар`янівської сільради (а не комісія) вважає недоцільним порушення питання про позбавлення батьківських прав). Залучена у якості третьої особи, комісія не спромоглася забезпечити явку свого представника на судові засідання, щоб пояснити свою позицію та дати відповіді на питання щодо свого висновку та процедури його прийняття. Тож суд не вважає, за можливе брати до уваги цей висновок. Дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав (ст. 171 СК). В судовому засіданні заслухано думку синів, [PERSON] та [PERSON] , які підтримали позовні вимоги щодо позбавлення батька [PERSON] батьківських прав, обґрунтовуючи це тим, що він за 10 останніх років взагалі не приймав участі у їх житті. На неодноразові дзвінки та СМС сина [PERSON] відповідач не реагував, у зв`язку з чим у сина втратився інтерес на подальше спілкування з батьком. Крім того, [PERSON] зазначено, що якщо б [PERSON] з`явився до зали суду, він би його навіть не впізнав, бо він його не зовсім добре знає. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [INFO] (кума [PERSON] та подруга і однокласниця позивачки), та [PERSON] , [INFO] (сусідка позивачки), підтвердили факт, що відповідач не бере участі у вихованні та житті своїх дітей. На перший дзвоник чи останній, на жодні батьківські збори чи на випускний відповідач ніколи не приходив. Навіть не поцікавився чи вступив старший син у ВИШ і який саме. Діти про біологічного батька навіть не згадують. Востаннє вони бачили відповідача 7 років назад. Свідок [PERSON] , [INFO] (вітчим синів відповідача), в судовому засіданні теж підтвердив факт, що відповідач не бере участі у вихованні та житті своїх дітей, не зважаючи на те, що він, як вітчим, неодноразово пропонував телефоном відповідачу залучатися до їх виховання, приймати участь в їхньому житті. До цих пропозицій відповідач ставився прохолодно, навіть не цікавився обставинами життя власних дітей. Врешті відповідач просто перестав відповідати на його дзвінки. Крім того, вітчим зазначив, що приймає активну участь у житті [PERSON] ( [PERSON] ) та [PERSON] . Діти перебувають на повному його з дружиною ( [PERSON] ) утриманні, вони надають їм належний рівень фізичного, духовного та морального розвитку, піклуються про їхнє життя та здоров`я. Неодноразово від дітей чув слова, що вони хочуть щоб він був їм рідним батьком. Ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ст.\~141, ч.ч.\~2,3 ст.\~150\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, при цьому батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.\~4 ст.\~155\~СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Отже, за положеннями Сімейного кодексу\~України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачено застосування правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальністю, і, зокрема, це позбавлення батьківських прав. Статтею 164\~СК\~України визначено виключний перелік підстав, за наявності яких, а також винної поведінки, - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. До таких підстав закон відносить ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Крім того, відповідно до ч.\~1 ст.\~3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, (набула чинності для України 27.09.1991), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.\~4 ст.\~263\~ЦПК\~України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 29.01.2024 у справі № 185/9339/21 вказано, що: «тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164\~СК\~України дає можливість зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна оцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Подібні правові висновки щодо застосування відповідних норм СК України викладені у постановах Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц, від 23 січня 2020 року в справі № 755/3644/19 та від 23 червня 2021 року в справі № 953/17837/19». Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (Рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). З огляду на зазначене, судом під час судового розгляду справи встановлено, що відповідач свідомо, протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню синів, що є першоосновою розвитку особистості дітей, не піклуючись про фізичний та духовний розвиток дітей, їх підготовку до самостійного життя, не створюючи належних умов для природних здібностей дітей, поваги до їх гідності, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, хоча мав реальну можливість для цього, та за відсутності при цьому, з боку позивача будь-яких перешкод у спілкуванні з дітьми, оскільки судом такі обставини не встановлені і докази цьому відсутні. Добровільна відмова від прийняття участі у вихованні дитини та виконання своїх батьківських обов`язків, визначених законом, по відношенню до дітей, зайняття батьком, який проживає окремо від дітей, пасивної позиції у їх вихованні, що призводить до віддалення дітей від батька, втрати зв`язків між ним (батьком) та дітьми, свідчить про нехтування [PERSON] своїми батьківськими правами та обов`язками. Батьківські обов`язки передбачають не лише матеріальну допомогу (хоча наразі саме позивач повністю забезпечує дітей матеріально, створивши належний рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, а відповідач має заборгованість зі сплати аліментів у сумі 22800\~грн), вони включають в себе також і батьківську турботу та ласку, піклування про здоров`я дітей, їх духовний, моральний та фізичний розвиток, підготовку до навчання, спілкування з дітьми. Разом з тим, позивач в свою чергу, не перешкоджає відповідачу у його спілкуванні з дітьми, місце проживання за останні роки не змінювала, що свідчить про фактичну можливість, та, з іншого боку, вольове небажання батька (відповідача по справі) виконувати свої батьківські обов`язки, визначені законом, по відношенню до дітей. Як окремий доказ байдужості до своїх батьківських прав і обов`язків, суд приймає те, що позивач, знаючи про даний судовий розгляд, не вчинив жодних дій, щоб виказати своє ставлення до нього. Приймаючи до уваги наявність вини відповідача у невиконанні батьківських обов`язків, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, такими, що заявлені виключно в інтересах неповнолітніх дітей, а тому підлягають задоволенню. Крім того, необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу прав на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Вказаний висновок суду повністю узгоджується із висновками Верховного Суду у подібних правовідносинах, зокрема у постановах від 26 січня 2022 року у справі № 203/3505/19, від 10.11.2021 у справі №390/1418/17. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати - судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved