Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

14.02.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «РОЗРАХУНКОВО-КОМЕРЦІЙНИЙ ЦЕНТР» (далі\~по тексту ТОВ «РКЦ») звернулось до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з вищевказаним позовом про визнання договору іпотеки недійсним, посилаючись на наступні обставини. ТОВ «РКЦ», яке є правонаступником прав та обов`язків Закритого акціонерного товариства «Розрахунково-комерційний центр», на підставі договору купівлі-продажу від 05.09.2003 року (реєстровий №1-2012) належить нежитлове вбудоване приміщення площею 884,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до укладеного між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі по тексту АТ КБ «ПриватБанк»), Кредитного договору №DNDVGA00000441 від 01.11.2007 року з усіма наступними змінами та доповненнями до нього, Банк надав позичальнику кредит у сумі 564 409 доларів США, або 8\~660 435,59 в гривневому еквіваленті. Строк виконання основного зобов`язання до 28.01.2026 року. В забезпечення зобов`язань за кредитом між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ЗАТ «Розрахунково-комерційний центр» було укладено Договір іпотеки №DNDVGA00000441 від 01.11.2007 року. За Договором іпотеки відповідачу передано нерухоме майно, а саме: нежитлові вбудовані приміщення площею 884,6 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . 01 листопада 2007 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Повєткіною Надією Миколаївною зареєстровано обтяження на дане нерухоме майно (індексний номер: 27653893 від 29.12.2015 року). Як стало відомо позивачу, позичальником зобов`язання щодо сплати коштів за Кредитним договором не виконуються. Загальна прострочена сума заборгованості станом на 16.11.2021 року становить 37\~331 295,75 грн., та включає в себе заборгованість за тілом кредиту та відсотки за користування ним. При цьому, відповідно до пункту 33.4 Договору іпотеки вартість предмета іпотеки складає лише 3\~618\~456, 30 грн. В листопаді 2022 року на адресу ТОВ «РКЦ» прийшли спеціалісти АТ КБ «ПриватБанк» та вручили Повідомлення від 15.11.2021 року та Вимогу про усунення порушення основного зобов`язання. На думку позивача, Договір іпотеки не містить розміру дійсного грошового зобов`язання третьої особи, тобто не відповідає вимогам закону та не містить обов`язкових умов, що передбачені абзацом 2 частини 1 статті 18 ЗУ «Про іпотеку» . Крім того, на момент підписання Договору іпотеки ТОВ «РКЦ» мало трьох засновників [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до п. 17.1 Статуту в редакції, яка діяла на момент підписання Договору іпотеки, Дирекція ЗАТ є виконавчим органом ЗАТ, здійснює керівництво його поточною діяльністю. Пунктом 17.5 Статуту визначено, що до складу дирекції входять Генеральний директор, головний бухгалтер та директор по направленням діяльності ЗАТ. Пунктом 17.6 Статуту визначено, що Дирекція ЗАТ приймає рішення про затвердження поточних планів діяльності ЗАТ та заходів, необхідних для вирішення його задач. Тобто, рішення про забезпечення зобов`язань третіх осіб майном ТОВ «РКЦ» повинно було прийнято колегіальним органом, а не особисто Генеральним директором. Директор позивача, який є підписантом Договору іпотеки, також був одним з його засновників, а відтак відповідно був обізнаний про відсутність волевиявлення інших членів дирекції ЗАТ на укладання Договору іпотеки, що зумовлює визнання цього договору недійсним згідно зі ст. 203,215 ЦК України. Враховуючі викладене вище, позивач вважає, що наявні підстави для визнання недійсним оскаржуваного Договору іпотеки, а тому просить суд задовольнити позов в повному обсязі. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області [PERSON] від 15.02.2022 року позовна заява залишена без руху, надано десятиденний строк з дня вручення ухвали на усунення недоліків (а.с.63-64). Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області [PERSON] від 15.02.2022 року повернуто ТОВ «РКЦ» заяву про забезпечення позову (а.с.65-66). Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області [PERSON] від 18.02.2022 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду на подачу відзиву на позовну заяву (а.с.101-103). Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області [PERSON] від 18.02.2022 року задоволено заяву про забезпечення позову, накладено арешт на нежитлові вбудовані приміщення загальною площею 884,6 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с.104-106). У зв`язку з відставкою судді Рибакової В.В., протоколом повторного автоматизованого розподілу від 15.03.2023 року дану справу розподілено на розгляд судді Рунчевій О.В. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Рунчевої О.В. від 05.04.2023 року справу прийнято до свого провадження та продовжено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.144). 23.05.2022 року на адресу суду від АТ КБ «ПриватБанк» надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не визнають, посилаючись на пропущений позивачем строк позовної давності. Крім того, представник відповідача Заболотна Р.В. зазначає, що доводи щодо відсутності в Договорі іпотеки правильних та актуальних відомостей про основне зобов`язання (змісту та розміру), спростовуються пунктом 33.2 Іпотечного договору, де зазначено розмір основного зобов`язання в сумі 564 409,00 доларів США; строк і порядок його виконання з 01.11.2007 року по 01.11.2017 року, розмір щомісячного платежу в сумі 7 942,33 доларів США, також міститься посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов`язання - забезпечується виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором №DNDVGA00000441 від 01.11.2007 року. [PERSON] також звертає увагу суду, що у директора ТОВ «РКЦ» були повноваження на підписання договору поруки своїм майном у розмірі 500 000 доларів відповідно до Протоколу зборів акціонерів ТОВ «РКЦ» №23 від 18.07.2007 року. Крім того, представник відповідача [PERSON] просить суд у разі відмови в задоволенні позову разом з рішенням скасувати заходи забезпечення позову (а.с.126-127) . Третя особа [PERSON] повідомлявся про розгляд справи, шляхом направлення на адресу його реєстрації копії ухвали про відкриття провадження та копії позову з додатками, про що свідчить поштове повідомлення, згідно якого пакет документів отриманий третьої особою 01.03.2022 року (а.с.46), а також поштовий конверт, який повернувся на адресу суду, як не вручений, у зв`язку з закінченням терміну зберігання (а.с.144). Своїм правом на підготовку пояснень щодо позову або відзиву [PERSON] не скористався. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2\~ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Правилами ст.\~12\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. З наданих позивачем документів судом з`ясовано, що Товариство з обмеженою відповідальністю «РОЗРАХУНКОВО-КОМЕРЦІЙНИЙ ЦЕНТР» (далі\~по тексту ТОВ «РКЦ») є правонаступником Закритого акціонерного товариства «РОЗРАХУНКОВО-КОМЕРЦІЙНИЙ ЦЕНТР» (а.с.14-26). Правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» є Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі по тексту АТ КБ «ПриватБанк») (а.с.27). 01.11.2007 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір №DNDVGA00000441 (а.с.93-97). З усіма наступними змінами та доповненнями до договору АТ КБ «ПриватБанк» надав позичальнику кредит у сумі 564 409 доларів США, або 8\~660 435,59 в гривневому еквіваленті. Строк виконання основного зобов`язання - до 28.01.2026 року. ТОВ «РКЦ» на підставі договору купівлі-продажу від 05.09.2003 року (реєстровий №1-2012) належить нежитлове вбудоване приміщення площею 884,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.80). В забезпечення зобов`язань за кредитним договором №DNDVGA00000441 від 01.11.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ЗАТ «Розрахунково-комерційний центр» було укладено Договір іпотеки №DNDVGA00000441 від 01.11.2007 року. За Договором іпотеки відповідачу передано нерухоме майно, належне на праві приватної власності ТОВ «РКЦ», а саме: нежитлові вбудовані приміщення площею 884,6 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с.28-31). 01.11.2007 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Повєткіною Надією Миколаївною зареєстровано обтяження на дане нерухоме майно (індексний номер: 27653893 від 29.12.2015 року). Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Частиною п`ятою\~статті 3 Закону України «Про іпотеку»\~ визначено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Отже, за наведених умов забезпечення виконання зобов`язання іпотекою гарантує права кредитора одержати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна, зокрема в позасудовому порядку переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Як встановлено судом, позичальником зобов`язання щодо сплати коштів за Кредитним договором №DNDVGA00000441 від 01.11.2007 року не виконуються. Заочним рішенням Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30.10.2009 року у справі №2-2924/09 задоволено позовні вимоги ЗАТ КБ «ПриватБанк», в рахунок погашення заборгованості в розмірі 486 868,34 доларів США за кредитним договором №DNDVGA00000441 від 01.11.2007 року, звернено стягнення на нежитлові вбудовані приміщення та земельну ділянку загальною площею 884,6 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS] , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки №DNDVGA00000441 від 01.11.2007 року) ЗАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням «ПриватБанку» усіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, виселити ТОВ «РКЦ» з приміщення за адресою: вул. Електрометалургів, буд. 5, м. Нікополь Дніпропетровської області та зняти з реєстраційного обліку за цією адресою, стягнути з [PERSON] та ТОВ «РКЦ» солідарно судові витрати. Рішення набуло чинності 21.04.2010 року (131-133). Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.10.2010 року у справі №2-8965/2010 частково задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» та стягнуто солідарно з [PERSON] та ТОВ «РКЦ» на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором №DNDVGA00000441 від 01.11.2007 року - 5\~174 871,80 грн., стягнуто солідарно з [PERSON] , ТОВ «РКЦ» та ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором №DNDVGA00000441 від 01.11.2007 року - 200,00 грн., а також судові витрати. Рішення набуло чинності 19.10.2010 року (а.с.134-136). Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.02.2022 року у справі №199/3835/20 частково задоволено позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк», стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №DNDVGA00000441 від 01.11.2007 року, яка складається з відсотків за користування кредитом за період з 21.05.2019 по 21.09.2019 року в розмірі 440 662,44 грн., а також судові витрати по справі. Рішення набуло чинності 25.03.2022 року (а.с.137-140). А отже, боржник [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором №DNDVGA00000441, укладеним 01.11.2007 року з ЗАТ КБ «ПриватБанк», не виконав. Загальна прострочена сума заборгованості станом на 16.11.2021 року становить 37\~331 295,75 грн., та включає в себе заборгованість за тілом кредиту та відсотки за користування ним. Згідно вимог\~ст. 17 Закону України «Про іпотеку»\~іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього\~Закону; набуття іпотекодержателем права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про іпотеку», іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Іпотечний договір повинен містити такі істотні умови: 1) для іпотекодавця та іпотекодержателя - юридичних осіб відомості про: для резидентів -\~найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - підприємців; для нерезидентів - найменування, місцезнаходження та державу, де зареєстровано особу; для іпотекодавця та іпотекодержателя - фізичних осіб відомості про: для громадян України - прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання із зазначенням адреси та індивідуальний ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів; для іноземців, осіб без громадянства - прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), адресу постійного місця проживання за межами України; 2) зміст та розмір основного зобов`язання, строк і порядок його виконання та/або посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов`язання; 3) опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційні дані, у тому числі кадастровий номер. У разі іпотеки земельної ділянки має зазначатися її цільове призначення; 4) посилання на видачу заставної або її відсутність. У разі відсутності в іпотечному договорі однієї з вказаних вище істотних умов він може бути визнаний недійсним на підставі рішення суду. Предметом розгляду даної справи є визнання недійсним згаданого вище Договору іпотеки. Як на підставу для задоволення позову позивач вказує, що інші засновники ТОВ «РКЦ», яке є іпотекодавцем за спірним договором, а саме [PERSON] та [PERSON] , не надавали своєї згоди генеральному директору [PERSON] на передачу вищезазначеного майна в іпотеку. Крім того, Договір іпотеки не містить розміру дійсного грошового зобов`язання третьої особи. Так, в матеріалах справи міститься Протокол №23 зборів акціонерів ТОВ «РКЦ» від 18.07.2007 року, відповідно до якого на повістці дня обговорювалось необхідність бути поручителем перед АТ КБ «ПриватБанк» за [PERSON] в сумі 500 000 доларів США. Постановили виступити поручителем за зобов`язаннями [PERSON] перед АТ КБ «ПриватБанк» своїм майном, а саме: нерухомістю, що розташована за адресою: м. Нікополь, вул. Електрометалургів, в сумі 500 000 доларів США. Уповноважили генерального директора ЗАТ «РКЦ» [PERSON] підписати договір поруки перед АТ КБ «ПриватБанк» за [PERSON] . Протокол підписаний трьома засновниками ТОВ «РКЦ» - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , головою зборів [PERSON] та секретарем Мещеряковою Т.Б. (а.с.128). Щодо посилання позивача на відсутність в спірному Договорі іпотеки розміру дійсного грошового зобов`язання третьої особи, суд звертає увагу, що у пункті 33.2 Іпотечного договору зазначено розмір основного зобов`язання в сумі 564 409,00 доларів США, строк і порядок його виконання з 01.11.2007 року по 01.11.2017 року, розмір щомісячного платежу у сумі 7 942,33 доларів США, також міститься посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов`язання - забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за Кредитним договором №DNDVGA00000441 від 01.11.2007 року (а.с.30). А отже, викладені в позові обставини, як підстава визнання договору Іпотеки недійсним, спростовуються наданими АТ КБ «ПриватБанк» доказами, а тому суд надає їм критичну оцінку та до уваги не приймає. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203\~цього Кодексу (оспорюваний правочин) (згідно зі статтею 215 ЦК України). Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Відповідно до ч. 3 ст.215 ЦК України\~якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Отже, недійсність правочину зумовлюється наявністю недоліків його складових елементів: незаконність змісту правочину, недотримання форми, невідповідність дефекту суб`єктного складу, невідповідність волевиявлення внутрішній волі. З огляду на п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. При чому виконання чи невиконання сторонами зобов`язань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним. З огляду на викладене вище суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсним іпотечного договору №DNDVGA00000441 від 01.11.2007 року у зв`язку з недоведенням позивачем порушення вимог законодавства під час укладення спірного іпотечного договору, а тому в позові слід відмовити за безпідставністю. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову підлягають скасуванню заходи забезпечення позову у даній справі. Щодо заяви представника відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності. Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав-учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (№o. 2), № 66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року). Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач Такі висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року по справі № 369/6892/15-ц та від 14 листопада 2018 року по справі № 183/1617/16. Враховуючи вказану позицію Великої Палати Верховного Суду, з огляду на те, що суд відмовив у задоволенні позову через його безпідставність, суд не вбачає підстав для надання оцінки доводам представника відповідача щодо спливу позовної давності. Також, на підставі ч.1ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed