Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

Представник [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач є потерпілим у кримінальному провадженні, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023226110000022 від 24.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Зазначив, що під час досудового розслідування було встановлено, що 23 січня 2023 року близько 13 год. 20 хв. [PERSON] разом з раніше знайомим йому [PERSON] , знаходились на проїзній частині неподалік будівлі «Будинок побуту», розташованого за адресою: [ADDRESS] , де між ними виникла сварка, в ході якої у [PERSON] на грунті особистих неприязних відносин з [PERSON] виник умисел на заподіяння останньому тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій умисел, [PERSON] , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень потерпілому [PERSON] та бажаючи їх настання, з мотивів особистих неприязних відносин, наніс удар головою в обличчя [PERSON] , а саме в область брови. Своїми умисними діями [PERSON] заподіяв [PERSON] легке тілесне ушкодження у вигляді: синця в правій навколоочній ділянці розміром 7 х 4,5 см., що за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень є легким тілесним ушкодженням. Зазначеними злочинними діями [PERSON] завдано потерпілому [PERSON] моральну шкоду, яка полягає в тому, що він зазнав головної болі, а також болю в правому оці, відчутті слабкості і тривоги. В подальшому постійно відчував дискомфорт, болі і страждання від спричинених травм. В зв?язку з протиправною поведінкою він змушений був звертатись до правоохоронних органів та до суду, постійно приймати участь у кримінальному провадженні, слідчих діях, відвідувати судові засідання, при цьому постійно перебуваючи у стресовому стані. Дана ситуація призвела до значних душевних страждань та нервових потрясінь від порушення звичного життєвого укладу, що призвело до додаткових зусиль в організації життя потерпілого та затрат значного часу, які негативно вплинули на нього. Відповідач до теперішнього часу не відшкодував моральну шкоду, та навіть не вибачився, що вказує на його байдуже і безвідповідальне ставлення до наслідків свого протиправного діяння. Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18.07.2024 року по кримінальній справі №629/6796/23, провадження 1-кп/629/41/24 відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначено покарання у вигляді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Крім того, було частково задоволено цивільний позов представника потерпілого [PERSON] - адвоката Попова А.О., та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , моральну шкоду у розмірі 2 000,00 гривень та витрати на правничу допомогу у сумі 5 000,00 гривень. В подальшому позивачем подано апеляційну скаргу на вказаний вирок. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 19.02.2025 року апеляційну скаргу потерпілого [PERSON] залишено без задоволення, клопотання обвинуваченого [PERSON] про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України задоволено. Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18 липня 2024 року за обвинуваченням [PERSON] за ч. 1 ст. 125 КК України скасовано. На підставі пункту 1 частини 1 статті 49 КК України [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за частиною 1 статті 125 КК України, у зв?язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] за ч. 1 статті 125 КК України, у відповідності до пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України закрито. Зазначив, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв?язку із закінченням строків давності не має реабілітуючого характеру і означає визнання факту вчинення особою кримінального правопорушення. Враховуючи викладене, просив стягнути з відповідача моральну шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі 50000,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що заявлена до стягнення сума моральної шкоди є завищеною, необґрунтованою та недоведеною належними доказами. Позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтвердили заподіяння йому моральної шкоди та відповідно розмір компенсації в сумі, яка становить 50 000,00 грн. Надуманим та безпідставним є посилання представника позивача, що внаслідок отримання [PERSON] синця в правій навколоочній ділянці розміром 7 х 4,5 см, останній зазнав головного болю, відчуття слабкості та тривоги. В матеріалах справи відсутні будь-які медичні документи, які б фіксували наявність вказаних симптомів у позивача. Так само відсутні будь-які медичні документи щодо звернення [PERSON] до лікаря з приводу наявних у нього головних болей, проявів нервового потрясіння та тривожності. Загалом, заявлений до стягнення розмір моральної шкоди є надмірним, неадекватним, не відповідає принципам справедливості, розумності та виваженості, спрямований на безпідставне збагачення позивача за рахунок відповідача. Додала, що відповідач наразі є студентом денної форми навчання, що позбавляє його можливості заробляти. Крім того, останній має на утриманні малолітню дитину. Таким чином, заявлена позивачем до стягнення сума моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн. фактично поставить відповідача та його дитину у скрутне матеріальне становище, оскільки така сума є для останнього непосильною. Додала, що вважає, що розмір заявлених витрат на правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн. не відповідає критерію реальності адвокатських витрат та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і не співрозмірні із виконаною адвокатом роботою, отже їх розмір є необґрунтованими та недоведеним. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 5\~ст.128 КПК України\~цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми\~Цивільного процесуального кодексу України\~за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18 липня 2024 року у справі № 629/6796/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначено йому покарання у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень. Цивільний позов представника потерпілого [PERSON] - адвоката Попова А.О. задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн. та витрати на правничу допомогу 5000,00 грн. (а.с.11-16). Ухвалою Харківського апеляційного суду від 19.02.2025 року апеляційну скаргу потерпілого [PERSON] залишено без задоволення, клопотання обвинуваченого [PERSON] про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України задоволено. Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18 липня 2024 року за обвинуваченням [PERSON] за ч. 1 ст. 125 КК України скасовано. На підставі пункту 1 частини 1 статті 49 КК України [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за частиною 1 статті 125 КК України, у зв?язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] за ч. 1 ст. 125 КК України, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрито (а.с.17-20). Згідно із ч.6\~ст.82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до\~статті 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам по собі факт порушення права (справи Войтенко проти України, Науменко проти України) Вказана позиція є аналогічною і у вирішенні інших справ Європейського суду: рішення від 15 жовтня 2009 року у справі Антипенко проти Російської Федерації, постанова у справі від 14 лютого 2008 року Пшеничний проти Російської Федерації. В обґрунтування моральної шкоди позивач посилається на те, що він зазнав головної болі, а також болю в правому оці, відчутті слабкості і тривоги. В подальшому постійно відчував дискомфорт, болі і страждання від спричинених травм. В зв?язку з протиправною поведінкою він змушений був звертатись до правоохоронних органів та до суду, постійно приймати участь у кримінальному провадженні, слідчих діях, відвідувати судові засідання, при цьому постійно перебуваючи у стресовому стані. Частиною 3\~статті 12 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 6\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів(ч.1\~ст. 89 ЦПК України). Суд визнає аргументованими доводи представника позивача щодо спричинення [PERSON] моральної шкоди внаслідок фізичного болю та душевних страждань. Разом з цим, суд враховує, що позивачем не надано доказів порушення звичного життєвого укладу, що призвело до додаткових зусиль в організації життя, погіршення психічного здоров`я (медичних висновків лікарів щодо подальшого дискомфорту, болю і страждань від спричиненої травми, тощо), вимушених змін у житті, істотності вимушених змін у способі життя потерпілого, а також інших доказів, які б свідчили про негативні наслідки особисто для нього після вказаної події, зміни. Позивачем не обґрунтовано належними і допустимими доказами розмір заподіяної моральної шкоди, а саме в сумі 50000,00 грн. Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що у зв`язку з протиправною поведінкою [PERSON] . [PERSON] було заподіяно моральну шкоду, яка виразилася у фізичному болі та душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, з урахуванням засад розумності та справедливості, приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення моральної шкоди у розмірі 2000 гривень, яка визначена з урахуванням всіх обставин справи. За таких обставин суд прийшов до висновку про часткове задоволення в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 2000 гривень. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підтвердження понесених витрат, пов`язаних з правничою допомогою, позивачем додано: договір про надання правничої допомоги №41 від 27.01.2023 року, додаткову угоду №1 від 09.04.2025 року до договору про надання правової допомоги №41 від 27.01.2023 року, ордер, опис виконання робіт від 09.04.2025 року до договору про надання правової допомоги №41 від 27.01.2023 року, копії посвідчення, свідоцтва та квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №21 від 17.01.2024 року на суму 10000 грн. За змістом п.1.1 Договору про надання правової допомоги № 41 від 27.01.2023, укладеному між [PERSON] та адвокатом Поповим А.О., Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання представляти та захищати права та інтереси Замовника в якості потерпілого у кримінальному провадженні № 12023226110000022 за ч.1 ст. 125 КК України(а.с.21). Відповідно до п.п. а) п. 2.2. вказаного Договору Виконавець зобов`язується додержуючись вимог чинного законодавства, використовувати всі передбачені законом засоби захисту прав і законних інтересів Замовника в реалізації, зазначеного в статті 1 предмету Договору. П.п. б) п. 2.2. вказаного Договору передбачено, що Виконавець зобов`язується представляти і захищати в установленому порядку права та інтереси Замовника в цивільному, адміністративному, кримінальному провадженні при розгляді справи в суді. Згідно п. 3.1 Договору за надання правової допомоги Замовник зобов`язується виплатити Виконавцю гонорар, у фіксованому розмірі 10000 гривень. Додатком є опис виконаних робіт. За змістом Додаткової угоди № 1 від 09.04.2025 до Договору про надання правової допомоги № 41 від 27.01.2023 Сторони погодились змінити та доповнити: пункт 1.1. Договору викласти в наступній редакції: "Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання представляти та захищати права й інтереси Замовника в якості потерпілого у кримінальному провадженні № 12023226110000022 за ч.1 ст. 125 КК України, та цивільній справі щодо стягнення моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення"(а.с.22). Відповідно до Опису виконаних робіт до договору про надання правової допомоги № 41 від 27.01.2023, на виконання пунктів 1.1. та 1.2 Договору про надання правової допомоги № 41 від 27.01.2023 [PERSON] «Замовник» замовляв, а адвокатом Поповим А.О. «Виконавцем» були надані наступні юридичні послуги: 1. Усне опитування [PERSON] з метою отримання повної інформації щодо вчиненого відносно нього кримінального правопорушення; 2. Повне представництво інтересів потерпілого [PERSON] під час дізнання у кримінальному провадженні № 12023226110000022 від 24.01.2023 за ч.1 ст. 125 КК України; 3. Надання усної(професійної) консультації [PERSON] ; 4. Складання, підготовка та подання позовної заяви з додатками про стягнення моральної шкоди, спричиненої [PERSON] ; 5. Повне представництво інтересів потерпілого [PERSON] у Лозівському міськрайонному суді Харківської області та інших судах щодо розгляду кримінального провадження № 12023226110000022 від 24.01.2023 відносно [PERSON] та пред`явлення обвинувачення за ч.1 ст. 125 КК України; 6. Складання та подання до суду позовної заяви щодо стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення; 7. Повне представництво інтересів позивача [PERSON] у Лозівському міськрайонному суді Харківської області та інших судах щодо розгляду цивільної справи про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення(а.с. 24). Із наведеного вбачається, що розмір гонорару адвоката в сумі 10000 гривень складається з витрат на правову допомогу потерпілому у кримінальному провадженні та робіт з надання правничої допомоги, пов`язаної з розглядом цивільної справи за позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Пунктом 1 ч.1 ст. 118 КПК України передбачено, що процесуальні витрати\~складаються,\~зокрема,\~ із витрат на правову допомогу. Частиною 2 ст. 120 КПК України передбачено, що витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження. Відповідно до ч.1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. Згідно висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 02 грудня 2024 року у справі\~№ 686/1699/20,- якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК, процесуальні витрати потерпілого можуть бути стягнені з такої особи в порядку, передбаченому частиною 1 статті 124 КПК. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат(ч.2 ст. 137 ЦПК України). Статтею 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015р., п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Відповідно до правової позиції викладеної у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial