Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом до суду, мотивуючи тим, що 18 вересня 2019 року між Товариством обмеженою\~відповідальністю«Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №988640391. 28 листопада 2018 року між Товариством обмеженою\~відповідальністю«Фінансова компанія «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №988640391. 03 січня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу №20190103, відповідно до умов якого позивач набув права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору №988640391 від 18 вересня 2019 року в розмірі 19648 грн. 00 коп., з яких: 7000 грн. 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12648 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсотками. Однак, відповідач в добровільному порядку не виконує свої зобов`язання по вищевказаному договору, а тому представник позивача змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором та сплачених судових витрат. Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 17 жовтня 2025 року справу за вищевказаним позовом постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення вказаної ухвали на подання до суду відзиву на позовну заяву. 21 листопада 2024 року представник відповідача Ковальова Т.Ю. через систему «Електронний суд» подала до суду відзив на позовну заяву, в якому вказала, що відповідач не визнає позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором № 988640391 від 18.09.2019 року в повному обсязі, виходячи з наступних підстав. Так, відповідач вважає, що строк позовної давності сплив, оскільки Договір № 988640391 від 18.09.2019 року (який є предметом позову та наявний в матеріалах справи) укладався строком на 30 днів, тобто до 17.10.2019 року, тому до даних спірних правовідносин повинні бути застосовані положення ст. 267 ЦК України. Крім того, на думку сторони відповідача, відсутня заявка на отримання грошових коштів в кредит, яка заповнена від імені [PERSON] з внесенням його персональних даних, що є безпосереднім підтвердженням укладення між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] кредитного договору № 988640391 від 18.09.2019 року в електронній формі та є загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину, що визначається статтею 203 ЦК України. Позивачем не надано до матеріалів справи № 941/1262/24 «Алгоритм дій споживача в Інформаційно - телекомунікаційній системі» ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» на підтвердження укладення кредитного договору № 988640391 від 18.09.2019 року в електронній формі, що є важливим доказом для встановлення акцепту оферти та укладення електронного договору з логуванням дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Також, зазначає, що матеріали справи не місять доказу того, що відповідач добровільно сплатив грошові кошти в розмірі 2241,12 гривень на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» та доказу того, що вищеописані кошти були дійсно перераховані відповідачем по справі, крім того часткове погашення заборгованості позичальником не може вважатися підставою для переривання строку позовної давності, оскільки платежі у рахунок погашення заборгованості, були здійснені примусово ТОВ «ФК «ЄАПБ», що не може свідчити про добровільне визнання позичальником свого боргу, а тому просить суд відмовити у задоволенні позову. 25 листопада 2024 року представник позивача [PERSON] через систему «Електронний суд» подала до суду відповідь на відзив в якому зазначила, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк, умови кредитування та нарахування відсотків в зв`язку з простроченням повернення кредитних коштів, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а відповідач правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом чотирнадцяти днів з моменту отримання копії примірника договору не скористався. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до відповідача, а всі нараховані відсотки, нараховувались виключно первісним кредитором відповідно до умов укладених договорів, а саме кредитором ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Крім того, при умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті заборгованості на рахунки первісного позикодавця, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Також, представник позивача вважає, що позивачем не було пропущено строк позовної давності для звернення до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідача, оскільки строки позовної давності переривались діями відповідача, які свідчать про визнання боргу. Ухвалою від 31 січня 2025 року за клопотання представника відповідача від ТОВ «Фінансової компанії «Європейська агенція з повернення боргів» витребувано інформацію, а саме: виписки за картковим рахунком [PERSON] за період 18.09.2019 року (дата видачі кредиту) по 17.10.2019 року (дата закінчення терміну кредитування) та будь-яких первинних документів, оформлених відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»; документи, що підтверджують добровільне перерахування коштів [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» в розмірі 2241,12 грн.; документи, що підтверджують отримання кредитних коштів, згідно Договору № 988640391 від 18.09.2019 року саме [PERSON] . Також за клопотанням представника позивача від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та/або ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» витребувано належним чином завірену копію договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА»; належним чином завірений акт прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» за кредитним договором № 988640391 від 18 вересня 2019 року до [PERSON] ; належним чином завірений реєстр боржників до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» за кредитним договором № 988640391 від 18 вересня 2019 року до [PERSON] ; належним чином завірену копію додаткової угоди № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА»; належним чином завірене підтвердження перерахування коштів (платіжне доручення) за договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» за кредитним договором № 988640391 від 18 вересня 2019 року до [PERSON] . Ухвалою від 12 березня 2025 року за клопотання представника позивача від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та/або ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», витребувано необхідні докази та пояснення, а саме: виписки за картковим рахунком [PERSON] за період 18.09.2019 року (дата видачі кредиту) по 17.10.2019 року (дата закінчення терміну кредитування) та будь-яких первинних документів, оформлених відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»; документи, що підтверджують добровільне перерахування коштів [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» в розмірі 2241,12 грн.; документи, що підтверджують отримання кредитних коштів, згідно Договору № 988640391 від 18.09.2019 року саме [PERSON] ; детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором 988640391 від 18.09.2019 року саме [PERSON] , однак дана ухвала залишилась без виконання, тому суд здійснює розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, однак через систему «Електронний суд» надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала повністю. Представник відповідача в судове засідання також не з`явилась, однак через систему «Електронний суд» надала суду заяву про розгляд справи без її участі та участі відповідача, всі свої заперечення викладенні та обгрунтовані у відзиві на позовну заяву підтримала в повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Частинами 1, 3\~статті 12 ЦПК України\~передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду (частина четверта\~статті 263 ЦПК України). Судом встановлено, що 18 вересня 2019 року між Товариством обмеженою\~відповідальністю«Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №988640391. Відповідно до умов договору товариство надало клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. У відповідності до умов кредитного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні Кредитних договорів. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа….» Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання Одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до Правил є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу Відповідачем на веб-сайт за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Відповідачем та Первісним Кредитором не було б укладено. Законом України «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом 14 днів з моменту отримання копії примірника договору, проте реалізація вказаного права споживача і припинення дії кредитного договору можлива при дотриманні споживачем трьох умов, передбачених законом, а саме: подача письмового повідомлення кредитодавцю про відмову від кредитного договору в строки, встановлені законом; одночасного/разом з відкликанням згоди/ повернення виданого кредиту або отриманого товару по договору; сплати нарахованих процентів, які були нараховані банком за весь час користування грошовими коштами. Проте, Відповідач правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом чотирнадцяти днів з моменту отримання копії примірника договору не скористався. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк, умови кредитування та нарахування відсотків в зв`язку з простроченням повернення кредитних коштів , що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. У відповідності до умов кожного з кредитних договорів, їх підписання здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні Кредитних договорів. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання Одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до Правил є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу Відповідачем на веб сайт за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Відповідачем та Первісним Кредитором не було б укладено. Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено: "Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом." 03.01.2019 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 20190103, у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Згідно п. 4.1. вищевказаного договору, право вимоги переходить від клієнта до фактора на наступний календарний день після підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, по формі встановленій у Додатку до цього договору. Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимоги №8 від 28.05.2020 року до договору факторингу №20190103 від 03.01.202019 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору №988640391 від 18 вересня 2019 року в розмірі 19648 грн. 00 коп., з яких: 7000 грн. 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12648 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсотками. Щодо переходу прав вимоги за кредитним договором № 652222466 від 12 листопада 2018 року від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» суд зазначає наступне. 28 листопада 2018 року між Товариством обмеженою\~відповідальністю«Фінансова компанія «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №988640391. Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру Боржників, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Сторони погодили, що Первісний кредитор має право передавати (відступати) Новому кредитору свої Права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор зобов`язаний набувати такі Права вимоги, шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимоги відповідно до форми, встановленій у відповідному додатку. Тобто ТОВ «ТАЛІОН» гарантує, що права вимоги за відступленими кредитними договорами є дійсними і чинними. Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Крім того, в законодавстві України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги. Виходячи із ч. 2 ст. 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор лише несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. При цьому неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у задоволенні позову новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора (ст. ст. 516, 613 ЦК України). При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті заборгованості на рахунки первісного позикодавця, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Слід також зазначити, що ст. 1080 ЦК України передбачає, що договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Отже, є всі законні підстави вважати, що вищезазначені Договори відступлення прав вимоги є дійсними та відповідними до вимог чинного законодавства. Договори факторингу укладені між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», та між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладені у відповідності до вимог чинного законодавства України, яке діяло на момент укладання цих правочинів та є чинними і дійсними. За вказаних обставин, суд вважає встановленим факт переходу до позивача права вимоги до відповідача. Крім того, презумпція правомірності договору факторингу, передбачена\~статтею 204 ЦК України, також не спростована. Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу виконання зобов`язання щодо кредитної заборгованості. Також слід зазначити, що перерахування коштів на платіжну карту відповідача за укладеним договором було безпосередньо здійснено оператором онлайн-послуг платіжної інфраструктури, які не здійснює операцій з готівковими грошима, а перекази коштів здійснюються виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Також умовами угод з банками-екваєрами, від яких фактично надходять на картки клієнтів кошти до переказу, передбачено надходження від Компанії загальних сум поповнення карток за визначений період, а не сум окремих транзакцій, в зв`язку з цим виділення транзакції як окремого платежу із зазначенням призначення у банківській виписці не є можливим. Порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно телекомунікаційних систем встановлює Закон України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року № 675-VIII із змінами та доповненнями, п. 1 ст. 13 якого передбачено, що розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися, зокрема, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг. Визначення можливих способів здійснення безготівкових розрахунків повинно відбуватись з дотриманням вимог Закону України від 30 червня 2021 року № 1591-IX «Про платіжні послуги» із змінами та доповненнями (далі Закон № 1591). Відповідно до ст. 1 п. 88 даного Закону технологічний оператор платіжних послуг (далі - технологічний оператор) - юридична особа, що надає послуги процесингу, клірингу або виконує операційні, інформаційні та інші технологічні функції, пов`язані з наданням платіжних послуг, без залучення коштів за платіжними операціями на свій рахунок. Згідно ст. 1 п.94 даного Закону фінансова установа, що має право на надання платіжних послуг, - небанківська фінансова установа, яка не має статусу платіжної установи або установи електронних грошей та у порядку, визначеному законом, має право надавати окремі фінансові платіжні послуги. Враховуючи, що кредит було видано на платіжну картку позичальника, всі правовідносини між позичальником, кредитором та банком-еквайром регулюються Постановою НБУ №705 від 05.11.2014р. «Про здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів». Інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація (ст. 21 Закону України «Про інформацію»). Інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею (ст. 60 Закону України «Про Банки і банківську діяльність»). Відповідно до Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затверджене постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 встановлює основні вимоги щодо організації бухгалтерського обліку в банках України. Позивач не є банком України, отже на нього дія Положення не розповсюджується, виписки по особовим рахункам клієнтів не формуються (Постанова Київського апеляційного суду від 25.06.2024 року по справі № 381/1311/23 провадження № Провадження № 22-ц/824/1338/2024). Представник відповідача вказує, що наведена позивачем теза про отримання відповідачем грошових коштів за умовами кредитних договорів стороною захисту не доведена, при цьому сам відповідач не визнає і одночасно не заперечує факт отримання грошових коштів, таким чином фактично сторона захисту не заперечує даний факт. Однак суд звертає увагу, що при розгляді справи оцінюються сукупно як матеріали справи надані сторонами, так і процесуальна поведінка сторін. Велика Палата ВС у свої практиці неодноразово підкреслювала, що принцип змагальності передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Суд зазначає, що відсутність заперечень щодо отримання кредитних коштів зі сторони відповідача свідчить про те, що відповідачем кошти були отримані, і цей факт є більш переконливий як з точки зору наданих доказів, так і з точки зору процесуальної поведінки сторін. Судом встановлено, що на час укладення договору відповідач був ознайомлений з його змістом і наслідками порушення зобов`язань за цим договор, що підтверджується електронними підписами сторін на оспорюваному договорі. Таким чином, суд враховує той факт, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до відповідача, так як всі нараховані відсотки, нараховувались виключно первісним кредитором відповідно до умов укладених договорів, а саме кредитором ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Слід зазначити, що згідно Кредитного договору, підписаного відповідачем, прямо зазначено, що відповідач підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті кредитодавця, а також отримав від кредитодавця до укладення цього договору інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту фінансового кредиту є публічною пропозицією (офертою), у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України, на укладення договору кредиту, та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Крім того, зі змісту кредитного договору вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, а саме прямо зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Відповідач погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Жодних заперечень з приводу того, що відповідач не погодився з Правилами надання коштів у позику, відповідачем при укладенні договорів висловлено не було. Ніяких застережень або зауважень з боку відповідача, щодо неповного розуміння або незгоди з умовами договору під час його підписання, до суду не подано. Щодо можливості застосування строку позовної давності суд зазначає наступне. ТОВ «ФК «ЄАПБ» 24.05.2021 року було отримання виконавчий напис № 57784, про стягнення заборгованості у розмірі 19698,00 грн., строк пред`явлення до виконання якого до 24.05.2024 року. Вчинено напис було Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович. 06.09.2023 року рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області позов задоволено та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 24 травня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 57784, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в сумі 19698,00 гривень за кредитним договором, який було укладено між [PERSON] та Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не було пропущено строк позовної давності для звернення до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості з Відповідача. Відповідно до приписів\~ст.205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом\~ст.634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1, ч.2\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору; фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору; встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку; умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до ч.1\~ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516\~ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №988640391 від 18 вересня 2019 року в розмірі 17406 грн. 88 коп. підлягають задоволенню, при цьому враховує, що відповідачем були порушені умови кредитного договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Відповідно до платіжної інструкції №81372 від 17 вересня 2024 року при пред`явленні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України, а сааме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 гривень.

Outcome: approved