Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

В травні 2025 року ТзОВ «Споживчий центр» звернулося до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказало, що 21.06.2024 року року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферти) № 21.06.2024-100001523, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі - 8000 грн., строком на 124 днів. [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 14.05.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 26560 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8000 грн., по процентам в розмірі 12400 грн., за комісією в розмірі 2160 грн., з неустойки у розмірі 4000 грн. Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 28.05.2025 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві вказав про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач до суду не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом оголошення на веб сайті судової влади, оскільки знята з реєстрації за останнім місцем проживання та місце її перебуванн невідоме, правом подачі відзиву на позов не скористалася. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.06.2024 року року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферти) № 21.06.2024-100001523, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі - 8000 грн., строком на 124 днів, при умові сплати процентів за денною процентною ставкою 1,47%, що від суми боргу визначено як 12400 грн., вказана сума зазначена у заявці кредитного договору № 21.06.2024-100001523 та паспорті споживчого кредиту. Вказані обставини доводяться пропозицією про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта), скріпленою електронним підписом позичальника; анкетою позичальника; заявкою кредитного договору № 21.06.2024-100001523. Факт зарахування суми кредиту на карту відповідачки 5168757418909448 доводиться повідомленням Приват Банку від 07.07.2025 року. Згідно умов договору, п.3.3.7 проценти за користування кредитом встановлюються в заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти. П.9 заявки кредитного договору № 21.06.2024-100001523 передбачено, що денна процентна ставка 1,47%. П.12 заявки кредитного договору № 21.06.2024-100001523 передбачено, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 720 грн. з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Так, відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями статті 1048 ЦК України, яка на підставі частини 2 статті 1054 цього Кодексу застосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст.1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис. За правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованими вимоги щодо стягнення заборгованості за договором кредиту від 21.06.2024 року на суму 22560 грн., яка складається з тіла кредиту 8000 грн.; 12400грн. процентів за кредитом; 2160грн. комісії. Водночас сума неустойки-4000грн. не підлягає до стягнення з огляду на таке. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Неустойка нарахована за період дії воєнного стану, а тому до стягнення не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 1904,50 грн.(22560х2422,40/26560).

Outcome: partial