Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

У грудні 2024 року до суду надійшла позовна заява\~ТОВ «Пін-Понг» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 08.03.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір №101374632. За яким ТОВ «Мілоан» зобов`язалось надати [PERSON] кредит у розмірі 8000 гривень, а відповідач зобов`язався протягом визначеного строку повернути вказану суму та сплатити відсотки за її користуванням. ТОВ «Мілоан» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало [PERSON] грошові кошти у вказаному розмірі. Відповідач неналежним чином виконував грошові зобов`язання, тому у неї виникла заборгованість за вказаним договором у загальному розмірі 39200,00 грн., з яких 8000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 31200,00 грн. суму заборгованості за процентами. В подальшому, на підставі договорів факторингу ТОВ «Пін-Понг»набуло право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість. Тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість у загальному розмірі 39200,00 грн. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.01.2025 справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 08.07.2025 ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області витребувано від акціонерного товариства «Райффайзен Банк»: інформацію, чи було емітовано на ім`я [PERSON] платіжну картку № [NUMBER] ; виписку про рух грошових коштів з карткового рахунку відкритого до платіжної картки № [NUMBER] за період з 08.03.2021-12.03.2021 з відображенням часу зарахування коштів; інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] за період з 08.03.2021-12.03.2021. 16.07.2025 на адресу Бориспільського міськрайонного суду надійшла письма заява позивача про зміну назви підприємства з ТОВ «ФК «Пінг-Понг» на ТОВ «ФК «Солвентіс». 07.10.2025 ухвалою занесеною до протоколу судового засідання №5238475 вирішено проводити заочний розгляд справи. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив задовольнити її у повному обсязі. Відповідач у судове засіданні не з`явився, про час, день та місце розгляду спраив повідомлявся належним чином. Суд, заслухавши думку представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.03.2020 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №101374632. За яким ТОВ «Мілоан» зобов`язалось надати [PERSON] кредит у розмірі 8000 гривень, а відповідач зобов`язався до 07.04.2021 року повернути вказану суму, сплатити відсотки за користування нею у розмірі 3% в день (а.с.47-54). ТОВ «Мілоан» надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 8000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №25852570 від 08.03.2021 року (а.с.68) та інформацією про рух коштів наданої АТ «Райффайзен Банк» від 08.03.2021. Згідно розрахунку заборгованості наданої позивачем у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 39200,66 гривень, що складається: з суми заборгованості за основною сумою боргу 8000,00 гривень, суми заборгованості за відсотками 31200,00 гривень (а.с.24-25). Відповідно до ч. 1\~ст.626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1ст. 628 ЦК України). Згідно з ч. 1ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з вимогами ст.1046,1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договорами або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Статтею 610\~ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. З урахуванням встановленого, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором не виконав, в передбачений у договорі строк кошти (суму позики) не повернув, внаслідок чого в нього виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із непогашеної суми тіла кредиту в розмірі 8000,00 грн. Таким чином, заборгованість відповідача за тілом кредиту по вказаному договору становить 8000,00 грн. і вимога позивача в цій частині є доведеною, а тому підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками суд зазначає наступне. За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст.1048та ч. 1 ст.1049\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1\~ст.1048\~ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2\~ст.1050\~ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного між фінансовою установою і відповідачем кредитного договору від 08 березня 2021 року дана фінансова установа надала позичальнику суму кредиту, а останній зобов`язувався повернути наданий кредит в повному обсязі у визначений договором строк до 07 квітня 2021 року. Таким чином, позикодавець відповідно до\~ст.1048\~ЦК України мав право стягнути заборгованість по нарахованих і несплачених процентах за користування кредитними коштами в межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 07 квітня 2021 року. Досліджений судом розрахунок заборгованості свідчить про те, що визначені позивачем до стягнення заборгованості по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитом включає період, який виходить за межі строку кредитування. Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, то заявлені ТОВ «ФК «Пінг-Понг» вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування кредитом за період з 09 квітня 2021 року по 06 червня 2021 року, є безпідставними та задоволенню не підлягають. За таких обставин, з урахуванням викладеного, суд вважає, що з відповідача підлягають до стягнення відсотки за кредитним договором №101374632 від 08 березня 2021 року в розмірі, що становить 7200,00 грн., оскільки саме вказана сума відсотків була погоджена сторонами договору (п.1.5.2 договору). Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок , зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514\~ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 23.06.2021 між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Мілоан» укладено договір факторингу № 03Т, у відповідності до умов якого, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити Клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим Договором (а.с.32-46). Згідно витягу з додатку до договору факторингу №03Т від 23 червня 2021 року, до ТОВ «Діджи Фінанс» перейшло право вимоги за кредитним договором №101374632 від 08.03.2021 року (а.с.23). 24.01.2022 між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Пінг-Понг» укладено договір факторингу № 1/15 від 24 січня 2022 року, у відповідності до умов якого, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити Клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим Договором (а.с.58-64). Згідно витягу з додатку до договору факторингу №1/15 від 24 січня 2022 року, до ТОВ «Пінг-Понг» перейшло право вимоги за кредитним договором №101374632 від 08.03.2021 року (а.с.22). Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання договору про споживчий кредит між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Вказане товариство, правонаступником яких у зобов`язанні є ТОВ «Пінг-Понг» (нова назва ТОВ «ФК «Солвентіс»), належним чином виконувало свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредитні кошти, але належним чином не виконував свої обов`язки за договором. Таким чином, з огляду на зазначене, оскільки відповідач умови вказаного договору належним чином не виконував, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Пінг-Понг» (нова назва ТОВ «ФК«Солвентіс») заборгованість за кредитним договором №101374632 від 08 березня 2021 року в розмірі 15200,00 грн., яка складається із сума заборгованості за основною сумою боргу та сума заборгованості за відсотками. Зважаючи на викладене, в іншій частині в позові необхідно відмовити. За змістом ч.1 та п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвокат та визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Встановлено, що ТОВ « ФК«Пінг-Понг» (нова назва ТОВ «ФК«Солвентіс») понесло витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 гривень. Вказана обставина підтверджується договором про надання правничої допомоги №43657029 від 07 серпня 2024 року, укладеним між ТОВ «ФК «Пінг-Понг» та адвокатом Білецьким Б.М., додатковою угодою №101374632 від 11 листопада 2024 року, детальним описом робіт, виконаних адвокатом Білецьким Б.М., необхідних для надання правничої допомоги на загальну суму 6000,00 грн. та актом про підтвердження факту надання правової допомоги адвокатом від 11 листопада 2024 року. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн., як передбачено ст.4 ЗУ «Про судовий збір». Ціна позову, визначена позивачем сумою стягнення 39200,00 грн. Оскільки, суд частково задовольняє вимоги на суму 15200,00 грн., що становить 38,77% від ціни позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 939,16 грн. витрат на сплату судового збору та 2326,20 грн. понесених витрат на правову допомогу.

Outcome: partial