Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 03.12.2020 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики № 3892771, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 3500,00 грн., строк позики 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% в день (базова процентна ставка/фіксована). Позикодавець свої зобов`язання виконав та передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 3500,00 грн., шляхом перерахування на банківський рахунок відповідача № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК «Фінекспрес», вказане підтверджується електронною платіжною інструкцією № 7c00f49d-1de5-4ea6-9b56-a5a133833e7e від 03.12.2020. Через неналежне виконання зобов`язань за договором позики, заборгованість відповідача за позикою становить 11847,50 грн. 21.06.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали Договір факторингу № 2106 від 21.06.2021, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики № 3892771 від 03.12.2020. 03.04.2023 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали Договір факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023, за умовами якого ТОВ «Фінпром Маркет» набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики № 3892771 від 03.12.2020. Позивач просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості у розмірі 11847,50 грн., яка складається з: суми заборгованості за основною сумою боргу 3500 грн., сума заборгованості за відсотками 8347,50 грн., а також судовий збір та витрати на правову допомогу. Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження без виклику учасників розгляду справи. Сторони в судове засідання не з`явилися, оскільки суд розглянув справу за правилами спрощеного провадження без виклику учасників розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.12.2020 між ТОВ «І Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 3892771, відповідно до умов якого «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надав позичальнику кредит у сумі 3500 грн. на строк 30 днів з відсотковою ставкою 1,99% в день. Сторонами договору узгоджено, що останнім днем повернення позики є 02.01.2021, орієнтована загальна вартість позики становить 3510,50 грн. та орієнтована річна процентна ставка становить 3,65 %. Знижена процентна ставка 0,01%. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 2,70 %. Також у договорі позики наявні умови щодо пролонгації або автопролонгації строку користування позикою, строк пролонгації обмежено 90 календарними днями. Із копії платіжної інструкції № 7c00f49d-1de5-4ea6-9b56-a5a133833e7e від 03.12.2020 судом встановлено, що ТОВ «І Безпечне агентство необхідних кредитів» перерахувало на картку № [NUMBER] грошові кошти в сумі 3500 грн. Із копії довідки про ідентифікацію судом встановлено, що договір позики № 3892771 був підписаний [PERSON] 03.12.2020 шляхом введення одноразового ідентифікатора onl1VwGcmF в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет. У зв`язку з тим, що позикодавцем ТОВ «І Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідачу видані кошти, однак відповідач кошти не повернула, у останньої виникла заборгованість. Із копії розрахунку заборгованості за позикою судом встановлено, що загальний розмір заборгованості складає 11847,50 грн., з яких 3500 грн. - заборгованість за тілом позики, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 8347,50 грн. Із копії договору факторингу № 2106 від 21.06.2021, акту звірки, судом встановлено, що 21.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за договором позики до відповідача. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло статусу кредитора за договором позики № 3892771 від 03.12.2020. Із копії договору факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023, акту звірки взаєморозрахунків, реєстру заборгованості, судом встановлено що 03.04.2023 між ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за договором позики до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло статусу кредитора за договором позики № 3892771 від 03.12.2020. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Положеннями частини першої\~статті 207 ЦК України\~визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Статтею 208 ЦПК України\~передбачено, що у письмовій формі належить вчиняти, зокрема правочини між фізичною та юридичною особою,крім правочинів, передбачених частиною першою статті206цього Кодексу; інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма. Відповідно до ст.1047 договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Частиною 1\~ст. 1055 ЦК України\~передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з частиною першою\~статті 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до\~ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Крім того відповідно до абзацу 2 ч.2\~ст. 639 ЦК України\~- Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Таким чином судом встановлено, що укладений між сторонами Договір позики № 3892771 від 03.12.2020, відповідає формі, передбаченій ст.\~207,\~208,\~639,\~1047,\~1055 ЦК України. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки\~стаття 629 ЦК\~встановлює принцип обов`язковості виконання договору. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Крім того, ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок\~ передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог частини першої статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). У частині 2 ст.1078 ЦК встановлено й момент переходу права вимоги за договором факторингу, за яким відступлення вимоги обумовлене певною подією за таким договором право вимоги переходить до фактора з моменту настання цієї події. Так, зокрема, відступлення права вимоги за договором факторингу може здійснюватися в якості забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. У такому правочині невиконання клієнтом своїх зобов`язань зумовлює перехід права вимоги до фактора. Відповідно до п.1.1 договору факторингу № 2106 від 21.06.2021 Фактор - ТОВ "Фінансова компанія управління активами" передає грошові кошти, в розпорядження ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», що дорівнюють ціні продажу, а Клієнт відступає Факторові права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованості, в розмірі Портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до Фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали Клієнту за кредитними договорами. Таким чином, до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відповідно до укладеного договору факторингу № 2106 від 21.06.2021 перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором позики. Аналогічним чином, до позивача, відповідно до укладеного договору факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором позики. Заборгованість за договором позики відповідача склала 11847,50 грн., яка складається з: суми заборгованості за основною сумою боргу 3500 грн., суми заборгованості за відсотками 8347,50 грн. Враховуючи,\~що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до договору позики надало відповідачу [PERSON] позику, однак відповідач кошти не повернула, тому заборгованість, яка виникла за невиконання умов договору позики, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, як нового кредитора, що отримав право грошової вимоги до відповідача. Таким чином позовні вимоги ТОВ «Фінпром Маркет» про\~стягнення заборгованості\~за договором позики є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України - При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Матеріали цивільної справи містять копії Договору про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024, платіжну інструкцію № 579934713.1 від 19.05.2025, згідно якої ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» перерахувало адвокату Ткаченко Ю.О. кошти, з призначенням платежу: Оплата згідно акту № 14-П приймання наданої правничої допомоги від 19 травня 2025 року за Договором про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01 листопада 2024 року без ПДВ. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно правової позиції, відображеної в п.119 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21, суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат може не тільки за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката, а і за власної ініціативи,

Outcome: approved