Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 03.09.2025 [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Ракущинець А.А., звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що разом з нею проживає малолітня донька [PERSON] , [INFO] , і знаходяться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги не надає. Виходячи з викладеного, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву не надав. Інші процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.09.2025 справу передано на розгляд судді Голяни О.В. Ухвалою суду від 04.09.2025 відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином; через канцелярію суду позивачем подано заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, справу просить розглянути у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання (стаття 128 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК)), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом постановлено ухвалу про заочний справи, що відповідає вимогам\~статей 280-281 ЦПК. Судом на підставі частини другої\~статті 247\~ЦПК у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 27.04.2001 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції м. Харків, про що зроблено відповідний актовий запис №413, що стверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27.04.2001. Від даного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.07.2016. Оцінка суду. У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно із статтею 180\~Сімейного кодексу\~України (далі СК) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи із змісту статті 181\~СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя). Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача суд відповідно до статті 182 СК, враховує: -\~стан здоров`я та матеріальне становище дитини; -\~стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; -\~відсутність в матеріалах справи доказів про наявність у відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; - відсутність в матеріалах справи доказів про наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; - відсутність в матеріалах справи доказів про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Нормами ч. 1 ст.191 СК України\~передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оцінюючи наявні у справі докази, та враховуючи те, що відповідач не реагує на вимоги позивача про сплату аліментів у позасудовому порядку, добровільно не приймає участі у матеріальному забезпеченні неповнолітньої доньки, доказів зворотного суду надано не було, а також те, що малолітня донька перебуває на утриманні матері, хоча обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд дійшов до висновку, що відповідач зобов`язаний нести витрати на утримання своєї малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви /03.09.2025/ і до досягнення дитиною повноліття. Розподіл судових витрат між сторонами. Беручи до уваги висновок про задоволення позовних вимог позивача, яка відповідно до п. 3 ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~звільнена від сплати судового збору, з відповідача на підставі ст.141ЦПК України\~належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 1\~211,20 гривень. Відповідно до п. 1 ч.1 ст.430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved