Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

Суть справи. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про розірвання договору купівлі - продажу накопичувача та повернути сплачену суму, посилаючись на те, що на придбаний товар не розповсюджується гарантійне обслуговування виробника, так як даний товар не був призначений для розповсюдження на території України, про що позивач дізнався після звернення до сервісного центру щодо ремонту накопичувача та в подальшому до офіційного представника виробника на території України. Отже, дії відповідача позивач вважає нечесною підприємницькою практикою, протиправними і такими, які порушують права позивача, що підлягають відновленню у визначений ним спосіб. Рух справи. 17.02.2025 визначеного склад суду. 26.02.2025 надано запит в ГІОЦ/КМДА. 12.03.2025 отримано відповідь з ГІОЦ/КМДА. 12.03.2025 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. 30.06.2025 постановлена ухвала про перехід до спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судовий розгляд призначено на 28.08.2025. 21.07.2025 надійшов відзив /а.с. 76-81/. 04.08.2025 надійшла відповідь на відзив /а.с. 89 - 91/. 28.08.2025 розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням головуючого у іншому судовому процесі. 23.09.2025 розгляд справи не відбувся, у зв`язку з неможливістю провести відеоконференцію. 01.10.2025 суд перейшов до стадії ухвалення рішення. 14.10.2025 ухвалено рішення. Доводи учасників справ. Позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив. З відзиву вбачається, що відповідач позов не визнає, оскільки останній не є належним відповідачем, адже не є продавцем товару. Обставини встановлені судом. Відповідач «StylusUA» є маркет плейс (онлайн - майданчик) для реалізації товарів від продавців /а.с. 12, 82 - 84/. 11.05.2022 позивач прибав SSD - накопичувачSamsung 870 EVO об`ємом 2 ТБ, номер моделі MZ - 77E2TO, серійний номер S6PNNJ0RB15632 (далі - накопичувач) в інтернет магазині «Stylus» ціною 8080 грн. /а.с. 7, 8/. 11.05.2022 позивачу була видана гарантія від інтернет магазину«Stylus» /а.с. 9,10/. 16.07.2024 позивач звернувся до авторизованого сервісного центру Samsung - ТОВ «МТІ - Сервіс» за гарантійним ремонтом накопичувача, який припинив робити, гарантія виробника 5 р. /а.с. 15, 17/. 05.08.2024 сервісним центром був складений технічний висновок про те, що накопичував не підлягає гарантійному обслуговуваннюкомпанією Самсунг Електронікс України Компані, оскільки відповідно до інформації на сайті виробника останній не постачав відповідні накопичувачі до України з лютого 2022 року та запропоновано звернутися до продавця /а.с. 16, 22, 23/. 18.08.2024, 04.09.2024 позивач звертався до відповідача з вимого про проведення або ремонту товару або заміну, або відшкодувати вартість, проте відповідь надана не була /а.с. 24-35/. Мотиви суду при постановленні рішення та положення застосованого закону. Відповідно до ст. 42 Конституції України, держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» установлено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Відповідно до ст. 4 ч. 1 цього Закону України, споживачі під час придбання задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Згідно з положеннями ч. 5 цієї статті, виробник (виконавець) зобов`язаний забезпечити технічне обслуговування та гарантійний ремонт продукції, а також її випуск і поставку для підприємств, що здійснюють технічне обслуговування та ремонт, у необхідному обсязі та асортименті запасних частин протягом усього строку її виробництва, а після зняття з виробництва - протягом строку служби, в разі відсутності такого строку - протягом десяти років. Пунктом 6 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної складних побутових заміни технічно товарів, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України № 1251 від 28.11.2023 передбачено, що продавець (сервісний центр) за зверненням споживача про необхідність усунення недоліку в товарі проводить безоплатно для споживача діагностику такого товару з метою виявлення недоліку. У разі виявлення недоліку, який виник з вини виробника (продавця), товар підлягає гарантійному ремонту в установлений строк. Згідно з п. 7 Порядку у разі коли за результатами проведення діагностики не виявлено недоліку в товарі або з`ясовано, що недолік виник не з вини виробника (продавця), споживачеві надається підтвердний документ в паперовій або електронній формі. У разі необхідності проведення під час гарантійного строку експертизи товару така експертиза проводиться відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів». Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. При цьому, у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків товару споживач має право вимагати: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, споживач має право вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміну товару на такий же товар або на аналогічний. Продавець, виробник зобов`язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги. Істотний недолік - це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором (п. 12 ч. 1ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів»). Згідно ч. 14 ст. 8 цього Закону визначено, що вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені ч. 1 цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника. Згідно ч. 3ст. 8 цього Закону, вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених ч. 1 цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену цією ж частиною. Відповідно до ч. 6, 7 ст. 8 вищевказаного Закону за наявності товару вимога споживача про його заміну підлягає негайному задоволенню, а в разі виникнення потреби в перевірці якості - протягом чотирнадцяти днів або за домовленістю сторін. Під час заміни товару з недоліками на товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) належної якості, ціна на який змінилася, перерахунок вартості не провадиться. Згідно з положенням, передбаченим ст. 81 ЦПК, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При вирішенні спорів про захист прав споживачів слід враховувати, що тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання, в тому числі й за спричинену шкоду, лежить на продавцеві (виробникові). До фактів, які підлягають доказуванню у справах про захист прав споживачів, насамперед, слід віднести: чи мало місце придбання продукції (замовлення послуги); чи надавалась інформація про товар (послугу) і яка саме; відомості про властивості товару та відповідність їх потребам споживача та вимогам встановлених нормативів; чи мало місце використання товару; чи мало місце заподіяння шкоди, що завдана життю, здоров`ю або майну споживача. Відповідно до ч.ч. 1, 3ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно зіст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Статтею 175 ЦПК Українивстановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 07.10.2020 у справі № 705/3876/18, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. У п. 40 постанови від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16 Велика Палата Верховного Суду прийшла до правового висновку, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Як встановлено судом, позивач звертався за своїм вибором до відповідача поза межами гарантійного строку наданого останнім, по питанню заміни товару або повернення коштів або ремонту, оскільки у сервісному центрі відмовилися від гарантійного ремонту товару, через невизначеність походження товару та правомірності його реалізації не території України. Водночас, онлайн-майданчик є виключно простором для продажу товарів, а його власник лише надає послуги проміжного характеру. Рішенням від 22.12.2022, Christian Louboutin, C-148/21 та C-184/21, EU:C:2022:1016, Європейським судом було роз`яснено, що оператор онлайн-майданчика може бути відповідальним за порушення прав на торговельну марку, якщо: на онлайн-майданчику містяться також власні торгові пропозиції цього оператора; сторонні продавці пропонують для продажу на цьому ринку без згоди власника цієї торговельної марки такі товари з цим знаком; добре поінформований і розумно уважний користувач цього сайту встановить зв`язок між послугами цього оператора та спірним знаком, іншими словами, у такого користувача може скластися враження, що цей оператор сам займається рекламуванням від свого імені і за власний рахунок товарів, що неправомірно використовують знак. З цього погляду має значення таке: той факт, що цей оператор використовує єдиний метод представлення та рекламування як своїх власних пропозицій, так і тих, що пропоновані сторонніми продавцями; той факт, що він розміщує власний логотип як відомого дистриб`ютора на всіх цих рекламних оголошеннях; і той факт, що він пропонує стороннім продавцям у зв`язку з рекламуванням товарів, які мають спірний знак, додаткові послуги, зокрема зберігання і транспортування цих товарів. Отже, згідно з європейським підходом, пропонується у кожному випадку встановлювати, чи перелік послуг, що надаються власником онлайн-платформи, зводиться виключно до надання технічних умов або ж виходить за межі послуг проміжного характеру. При цьому в останньому випадку при визначенні того, чи використовує власник онлайн-платформи торговельну марку, слід виходити з того, чи складеться у споживачів враження про використання знака безпосередньо власником онлайн-майданчика. З огляду на наведене вище слід дійти висновку про те, що власник онлайн-майданчика не повинен відповідати за продаж підробок на створеному ним електронному ресурсі за умови його добросовісної поведінки. І враховуючи велику кількість пропозицій, що зазвичай розміщуються на відповідних маркетплейсах, такий підхід видається виправданим, оскільки покладення на їхнього власника обов`язку відстежувати кожне порушення прав на торговельну марку тощо є непомірним тягарем та у результаті могло б призвести до небажання осіб створювати онлайн-майданчики й уповільнення розвитку електронної торгівлі в Україні, яка вже є важливою частиною міжнародної комерції. Крім того, слід зазначити, що будь-яка відповідальність власника онлайн-майданчика обмежується виключно його інтернет-ресурсом. З урахуванням цього звернення до продавця товару видається більш ефективним способом захисту. Судом не встановлено, що позивач придбав товар у відповідача саме як продавця власного товару і останній порушивправа позивача, як споживача, а тому оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог. Судові витрати. Відповідно до ч. 7 ст. 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed