Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

Листом Державної податкової служби України від 23.05.2025 №13567/6/99-00-07-03-02- 07 отримано звернення Громадської організації, відповідно до якого на автозаправних станціях (далі - АЗС) м. Запоріжжя здійснюється продаж підакцизної групи товарів «поза офіційним обліком». До звернення надано чеки з платіжного терміналу підприємства, відповідно до яких: 16.04.2025 о 20:06:04 отримано грошові кошти у сумі 199,95 грн. на АЗС «BARREL» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Верхня 3-д; 16.04.2025 о 20:39:47 отримано грошові кошти у сумі 230,00 грн. на АЗС за адресою: м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова,4. Окрім цього, при проведення фактичних перевірок АЗС м. Запоріжжя фахівцями ГУ ДПС у Запорізькій області проведено контрольні закупки палива, та встановлено здійснення безготівкових розрахункових операції з використанням платіжного засобу (POS - терміналу) ТОВ «ФОРНЕКС ГРУП» при проведенні роздрібної торгівлі підакцизних товарів за адресою: м. Запоріжжя, вул. Українська,52д. Аналізом баз даних ДПС України встановлено наступне: ТОВ «ФОРНЕКС ГРУП» зареєстровано 16.03.2023 за адресою: [ADDRESS] та має вид діяльності:_47.19 ІНШІ ВИДИ РОЗДРІБНОЇ ТОРГІВЛІ В НЕСПЕЦІАЛІЗОВАНИХ МАГАЗИНАХ. ТОВ «ФОРНЕКС ГРУП» з моменту реєстрації не надано до контролюючого органу жодної податкової звітності. Згідно бази даних Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального, ТОВ «ФОРНЕКС ГРУП» за вищеназваним адресами АЗС ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним не має. 19.06.2025 на податкову адресу ТОВ «ФОРНЕКС ГРУП» (м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 26А) направлено письмовий запит №1037/12/08-01-07-05-07 про надання пояснень та їх документальних підтверджень з приводу порушення норм Податкового кодексу України, а також Закону України від 16 липня 1999 року №996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88 (із змінами та доповненнями), зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за №168/704 та іншого чинного законодавства України. Вищезазначений лист повернувся не врученим із зазначенням причини невручення «за закінченням терміну зберігання». Наказом ГУ ДПС у Запорізькій області №1452-и від 11.08.2025 призначено проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «ФОРНЕКС ГРУП» на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, п.п. 69.351 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України. Перевірку призначено з метою здійснення контролю за дотриманням суб`єктом господарювання вимог податкового та іншого законодавства, контроль за дотримання якого покладено на контролюючі органи, за період діяльності з 16.03.2023 по 18.08.2025. 12.08.2025 головним державним інспектором відділу позапланових перевірок ризикових платників управління податкового аудиту ГУ ДПС у Запорізькій області Коваль Ольгою складено акт №1991/08-01-07-05/45115511 про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю підприємства (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників за податковою адресою). 13.08.2025 ГУ ДПС у Запорізькій області надіслало запит до Головного управління Національної поліції у Запорізькій області на встановлення місцезнаходження платника податків за податковою адресою від. №7649/5/08-01-07-05-03, однак відповіді не отримало. Згідно інформаційних даних ІКС «Податковий блок» ТОВ «ФОРНЕКС ГРУП» для проведення розрахунків використовувало наступні банківські рахунки: АТ "А - БАНК", Номер рахунку [NUMBER] , Валюта рахунку 980-УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ, Дата відкриття 28.03.2023. Головне управління ДПС у Запорізькій області на підставі п.п. 20.1.5 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України та з метою отримання податкової інформації та її документального підтвердження направлено запит «Про надання інформації» до АТ «А-БАНК» (код ЄДРПОУ 14360080) від 18.08.2025 №1306/12/08-01-07-05-04, який листом від 02.09.2025 №57851/50-250820/44 (вх. ГУ від 08.09.2025 №47971/6) повідомив про відмову у наданні інформації, зазначивши, що надання такої інформації є можливим лише на підставі рішення суду. Отже, відмова банку надати ГУ ДПС у Запорізькій області інформацію, яка містить банківську таємницю щодо рахунку ТОВ «ФОРНЕКС ГРУП» і стало підставою для звернення до суду. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність. Згідно зі статтею 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України. Пунктом 2 частини першої статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема, за рішенням суду. Підставою для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю є необхідність проведення перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності. Відповідно до підпункту 20.1.5 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право отримувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України «Про банки і банківську діяльність» та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб`єктів господарювання, інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком. Розкриття банківської таємниці можливе в разі доведення органом державної податкової служби обставин, за яких проведення перевірки є неможливим або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України). Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. У підпунктах 75.1.2. пункту 75.1 статті 75 ПК України вказано, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка. У пункті 73.3 статті 73 ПК України зазначено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. Статтею 348 ЦПК України передбачено, що в заяві до суду про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи має бути зазначено, зокрема, обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено. У цій справі судом встановлено, що до звернення до суду ГУ ДПС у Запорізькій області вжило усіх необхідних дій щодо отримання інформації від ТОВ «ФОРНЕКС ГРУП», банку, призначило перевірку, але особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки підтверджена належним чином, а саме актом від 12.08.2025 за наслідками виходу державного інспектора на зареєстровану адресу підприємства. Отже, судом встановлено, що ГУ ДПС в Запорізькій області обґрунтовано посилається на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга\~статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Повно та всебічно встановивши обставини справи, врахувавши та надавши правову оцінку поданим заявником доказам, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки податковим органом вжито всіх наданих йому законом можливостей для отримання необхідної інформації, але вони не надали результату.

Outcome: approved