Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером: 0523782000:03:002:0183, які чиняться [PERSON] , шляхом відновлення з боку землекористувача [PERSON] меж земельної ділянки по прямій лінії від межового знаку №1 до межового знаку №2, шляхом переміщення огорожі з металевої сітки та встановлення її по межовій лінії, визначеній згідно з кадастровим планом. В обґрунтування своїх вимог вказує, що вона являється власником земельних ділянок площею 02500 га, кадастровий номер 0523782000:03:002:0183, для будівництва та обслуговування житлового будинку, та площею 0,0448 га з кадастровим номером 0523782000:03:002:0182 для ведення особистого селянського господарства, які розташовані по [ADDRESS] . Власником суміжної земельної ділянки є [PERSON] , яка в липні 2019 року самовільно демонтувала огорожу, яка була збудована позивачем, та встановила нову, захопивши частину земельної ділянки, належної [PERSON] 23 березня 2021 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження. Відповідачу запропоновано подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження. Не погоджуючись з позовними вимогами [PERSON] , [PERSON] , звернулася до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просила усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою по [ADDRESS] , кадастровий номер 0523782000:03:002:0088, площею 0,1105 га, шляхом відновлення межі відповідно до кадастрового плану. Ухвалою суду від 20 квітня 2021 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] . На зустрічну позовну заяву позивачем за первісним позовом подано відзив, в якому остання вказала на відсутність підстав для його задоволення з огляду на те, що межі, визначені в технічній документації із землеустрою, були порушені в натурі саме [PERSON] . Ухвалою суду від 14 липня 2021 року задоволено клопотання відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом [PERSON] про призначення земельно-технічної експертизи, проведення якої доручено незалежному експерту Комашко Р.В., провадження у справі зупинено на час проведення експертизи Ухвалою суду від 14 липня 2021 року було задоволено клопотання представника позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом адвоката Гуравської В.Ю. про призначення у справі земельно-технічної експертизи, проведення якої доручено експертам Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Розпорядженням №27 від 28.10.2024 року у вказаній справі призначено повторний автоматизований розподіл судових справ на підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 17.10.2024 №304910/15-24 про відрядження судді Довгалюк Л.В. до Богунського районного суду міста Житомира для здійснення правосуддя строком на 1 рік з 28 жовтня 2024 року (том 2 а.с. 201). Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2024 року головуючим суддею в даній справі визначеного Бондарук О.П. (том 2 а.с. 203). Ухвалою суду від 26.02.2025 року поновлено провадження по справі за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та за зустрічним позовом\~ [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою (том 2 а.с. 227). Ухвалою суду від 12 березня 2025 року у звязку зі смертю [PERSON] залучено [PERSON] , як правонаступника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом у цивільній справі за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою (том 3 а.с. 21). Ухвалою суду від 23 липня 2025 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті (том 3 а.с. 42). Представник позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом адвокат Гуравська В.Ю. в судовому засіданні пояснила, що на сьогоднішній день [PERSON] перешкоди в користуванні земельною ділянкою її довірителя усунуто, огорожу з металевої сітки перенесено, а тому до закінчення розгляду справи судом у позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом відпали обставини, якими було обгрунтовано позовні вимоги. Щодо задоволення зустрічного позову заперечувала з пістав, викладених у відзиві на зустрічну позовну заяву. Позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом [PERSON] , в судовому засіданні підтримав позицію свого представника. Представник відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом адвокат Мельник О.Ф. заперечив щодо задоволення позовних вимог за первісним позовом, оскільки на даний час, як заявила сама сторона позивача за первісним позовом, [PERSON] перешкоди у користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером: 0523782000:03:002:0183, не чиняться. Вимоги зустрічного позову підтримав у повному обсязі, посилаючись на зазначені у ньому обставини, та обгрунтовуючи їх висновком експерта №1-10/2023 від 11 жовтня 2023 року. Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні підтримала позицію свого представника. Заслухавши пояснення сторін, та з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, ґрунтуючись на засадах справедливості, виваженості та законності, суд дійшов висновку, що вимоги зустрічного позову підлягають задоволенню, тоді як у задоволенні первісного позову слід відмовити з огляду на наступне. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно вимог ч. 1 ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного чи окремого провадження. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. На підставі письмових доказів судом встановлено наступне. Рішенням Залузької сільської ради №849 від 26 травня 2020 року затверджено технічну документацію щодо втановлення меж земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 0523782000:03:002:0183, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та земельної ділянки площею 0,0448 га кадастровий номер 0523782000:03:002:0182 для ведення особистого селянського господарства, розташованих по [ADDRESS] , які передано у власність [PERSON] (том 1 а.с. 9). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №211510481 від 05.06.2020 земельна ділянка з кадастровим номером 0523782000:03:002:0183, площею 0,25 га належтить на праві власності [PERSON] (том 1 а.с. 10). Відповідно до Договору купівлі-продажу від 17.11.2017 року [PERSON] придбала земельну ділянку площею 0,1105 га, кадастровий номер 0523782000:03:002:0088, що знаходиться по [ADDRESS] (том 1 а.с. 53-54). Рішенням Залузької сільської ради №710 від 18 грудня 2019 року затверджено технічну документацію щодо втановлення меж земельної ділянки площею 0,1105 га, кадастровий номер 0523782000:03:002:0088, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої по [ADDRESS] , та передано у власність [PERSON] (том 1 а.с. 62). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №195532641 від 03.01.2020 земельна ділянка з кадастровим номером 0523782000:03:002:0088, площею 0,1105 га належтить на праві власності [PERSON] (том 1 а.с. 56). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.09.2023 року [PERSON] померла [INFO] у віці 85 років (том 2 а.с. 232). 02.11.2006 року [PERSON] вчинила заповіт на корись [PERSON] , у якому заповіла останньому все належне їй майно (том 3 а.с. 6). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] успадкував житловий будинок та земельну ділянку з кадастровим номером 052378200:03:002:0183 по [ADDRESS] (том 3 а.с. 12). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав № 375168573 від 19.04.2024 року земельна ділянка з кадастровим номером 052378200:03:002:0183 належить на праві власності [PERSON] (том 3 а.с. 13). Згідно зі\~статтею 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності складають права особи щодо володіння, розпорядження та користування своїм майном ( ч.1\~ст. 317 ЦК). Відповідно до положень\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною 1\~статті 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України\~визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~статті 152 ЗК України\~держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Враховуючи наведене, правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод та інтересів, а тому суд повинен установити, чи були порушені або невизнані права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду за їх захистом, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 04 липня 2018 року у справі №653/1096/16-ц (провадження №14-181цс18), серед способів захисту речових прав цивільне законодавства виокремлює усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 ЦК України). Вказаний спосіб захисту може бути реалізований шляхом подання негаторного позову. Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Захист речового права шляхом пред`явлення позову про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою (негаторного позову) є можливим носієм речового права і передбачає доведення позивачем наступних обставин: 1) належність позивачу речового права, з приводу захисту якого він звертається до суду; 2) порушення цього права, його невизнання чи оспорювання; 3) вчинення цих дій саме відповідачем. Згідно положень\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.\~12, ст.\~80 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення усіх процесуальних прав та обов`язків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до вимог ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень\~ст. 77 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно висновку експерта № 1-10/2023 від 11 жовтня 2023 року фактичний порядок користування земельною ділянкою [ADDRESS] по суміжній межі із земельною ділянкою № [NUMBER] в основному відповідає правовстановлюючим документам на дану земельну ділянку із накладенням в окремому місці на суміжну ділянку №6 до 21 см. Площа такого накладення становить 1,5 кв. м (том 2 а.с. 166). Дослідженням виявлено, що згідно координат поворотних точок меж в Технічній документації із землеустрою ФОП [PERSON] за 2017 р., яка була підставою для державної реєстрації земельної ділянки [ADDRESS] , а саме: -до 56 см на земельну ділянку з кадастровим номером 0523782000:03:002:0182, площею (га): 0.0448; -до 39 см на земельну ділянку з кадастровим номером 0523782000:03:002:0183 площею (га): 0.2500. Згідно дослідження матеріалів топографо-геодезичної зйомки в Технічному звіті ФОП [PERSON] , виконаному в 2023р., встановлено, що в Державному земельному кадастрі координати поворотних точок меж земельної ділянки по [ADDRESS] змінено. Крім того змінено конфігурацію земельної ділянки, а саме: розміри меж, кути та кількість поворотних точок. Взаємний перетин меж з суміжною ділянкою за адресою: [ADDRESS] згідно внесених змін не спостерігається. Інформація про підставу внесення таких змін в матеріалах справи та додатково наданих матеріалах відсутня (том 2 а.с. 167). Дослідженням встановлено, що фактичне розташування будівель та споруд відносно меж земельних ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS] не відповідає правовстановлюючим документам та технічній документації із землеустрою та землекористування (том 2 а.с. 141-170). Відповідно до висновку експерта № 5232/5233/5234/22-21 від 17 лютого 2025 року встановлено, що розташування межі, визначеної під час обстеження, між земельними ділянками домоволодінь [ADDRESS] та [ADDRESS] , не відповідає межі, визначеної в технічній документації. У зв`язку зі зміщенням, перетинанням та накладенням меж земельних ділянок домоволодінь [ADDRESS] та [ADDRESS] , при відтворенні в програмному комплексі Digitals, встановити точне проходження суміжної межі між ними не визнається за можливе (том 2 а.с. 207-224). Тобто, у відповідності до висновку експерта № 1-10/2023 від 11 жовтня 2023 року, який суд визнає належним і допустимим доказом поряд з іншими документами, [PERSON] після призначення експертизи судом було змінено конфігурацію земельної ділянки, після чого взаємного перетину меж з суміжною ділянкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , згідно внесених змін не спостерігається. Вказане свідчить про те, що відповідачка за первісним позовом усунула перешкоди у користуванні земельною ділянкою [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частинами другою, третьою статті 49 ЦПК України правом розпоряджатися предметом спору наділено лише позивача. Стороною позивача за первісним позовом клопотання про відмову від позову не заявлялось, відтак нею не втрачено інтересу до предмета спору. Відповідач за первісним позовом [PERSON] своїм правом на визнання позову не скористався, що свідчить про неврегульованість правових відносин між сторонами. Якщо предмет спору став відсутнім після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають низку передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема: шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо. Аналогічний правових висновок викладений у постанові Верховного Суду від 31 липня 2023 року у справі №335/8285/22. Вказаними правами сторони не скористались, а отже у суду відсутні докази, що між сторонами не залишилось неврегульованих питань. Тому у даній справі, стосовно вимог первісного позову суд розглянув по суті заявлені позовні вимоги та приходить до висновку про необхіднісь відмовити у їх задоволенні через недоведеність згідно з вимогами ЦПК України. Що стосується зустрічного позову, то надані документи разом з висновком судового експерта № 1-10/2023 від 11 жовтня 2023 року визнаються судом належними, допустимими та достатніми доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про доведення позивачем за зустрічним позовом, відповідачем за первісним позовом порушення її права на користування земельною ділянкою, які допустив відповідач за зустрічним позовом, позивач за первісним позовом, як суміжний землевласник. Відповідач за зустрічним позовом не спростував обставин, якими [PERSON] обгрунтовує позовні вимоги зустрічного позову. Відповідно до положень\~ст. 91 Земельного кодексу України\~власники земельних ділянок зобов`язані, серед іншого: не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. За правилом добросусідства, яке наведене у частині 3\~статті 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них. Встановлені обставини справи, дають підстави для висновку, що має місце порушення прав [PERSON] на користування земельною ділянкою з кадастровим номером 0523782000:03:002:0088, площею 0,1105 га, яка перебуває у її приватній власності. Враховуючи те, що згідно висновку експерта № 1-10/2023 від 11 жовтня 2023 року фактичний порядок користування земельною ділянкою [ADDRESS] по суміжній межі із земельною ділянкою № 6 не повністю відповідає правовстановлюючим документам на дану земельну ділянку із накладенням в окремому місці на суміжну ділянку №6 до 21 см. Площа такого накладення становить 1,5 кв. м (том 2 а.с. 166), що фактично свідчить про порушення прав користування [PERSON] земельною ділянкою, що є протиправним. Частина 3\~статті 152 ЗК України\~як один із способів захисту прав громадян на земельну ділянку передбачає відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Тому порушене право відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом [PERSON] , підлягає судовому захисту в обраний нею спосіб. У рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволені первісного позову відмовлено, а зустрічний позов задоволено, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати слід стягнути з позивача по первісному позову. Що стосується стягнення з [PERSON] витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Адвокатом Мельником О.Ф., який здійснює представництво інтересів [PERSON] у даній справі на підставі договору про надання правової допомоги від 06.04.2021 року, суду надано вказаний договір, ордер та розрахунок-опис наданих [PERSON] адвокатських послуг у цивільній справі 144/425/21 (а.с. 49-50). З урахуванням практики Верховного Суду щодо відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу, критерію реальності та розумності адвокатських витрат та фінансового стану обох сторін, враховуючи відсутність клопотання відповідача за зустрічним позовом про зменшення витрат на правничу допомогу, дослідивши всі надані докази у їх сукупності на підтвердження здійснення таких послуг, суд прийшов до висновку про стягнення на користь [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000 грн, що є співмірним із складністю виду правничої допомоги у даній справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved