Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь її заборгованості за договором оренди в розмірі 104500 гривень, інфляційних нарахувань на суму простроченого зобов`язання в сумі 3496 гривень та 2796 гривень 55 коп. 3% річних, разом 110792 гривні 55 коп. Позов мотивує тим, що 08 листопада 2018 року між позивачкою та відповідачем було укладено Договір оренди нерухомого майна, за умовами якого позивачка передала у строкове платне користування нежитлові приміщення загальною площею 41,5 м2 по [ADDRESS] . 08.08.2019 року Договір припинив свою дію, однак зобов`язання за ним, в частині здійснення орендної плати, відповідачем не виконувались. Вже після закінчення дії Договору, 22.08.2019 року відповідачем в рахунок орендної плати було перераховано на картковий рахунок позивачки 8000,00 гривень. Відтак у відповідача виникла заборгованість за орендну плату, розмір якої становить 104500,00 гривень. Франківським районним судом м. Львова ухвалено 03.12.2021 року заочне рішення у справі, яким позов задоволено. Відповідач звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, обґрунтовуючи дану заяву тим, що не був повідомлений про час і місце розгляду справи, оскільки адреса відповідача зазначена в позові невірно. Відтак не мав можливості скористатися наданими йому цивільним процесуальним законом правом надати свої заперечення та не надав суду докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. А також сума заборгованості, вказана позивачкою та строк користування нежитловим приміщенням Орендарем/Відповідачем не відповідає дійсності. Оскільки термін користування складає 2 (два) місяці, сума орендної плати на користування нежитловим приміщенням складає 25 000,00 (двадцять п`ять тисяч) гривень (12 500,00 * 2 = 25 000,00). Крім того покликався на додаткову угоду про розірвання договору оренди та договір оренди нерухомого майна від 12 червня 2019 року. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 21.02.2024 року вказане рішення скасовано, справу було призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. Крім цього позивачка, допитана в якості свідка показала, що 08.11.2018 року вона із відповідачем уклали договір оренди нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . Із [PERSON] вона знайома лише через оголошення на сайті ОЛХ. Сума договору становила 12500 грн без комунальних платежів на строк 9 місяців. Відповідач сплатив лише 8000 грн після закінчення терміну договору. Загальна заборгованість становить 104 тисячі 500 гривень. Додала, що жодних листів від [PERSON] вона не отримувала. Спілкування велось лише із дівчатами, які працювали на [PERSON] . Вказала, що ніколи не обговорювали можливості дострокового розірвання оренди, Акту не підписували, а також вказала, що угоду із Еваденкомпані не укладала. Після закінчення терміну договору працівники з`їхали із зазначеного нежитлового приміщення. На зустріч щодо підписання додаткової угоди про розірвання договору [PERSON] не прийшов. Позивачка зазначила, що вона неодноразово зверталась до [PERSON] щодо оплати. [PERSON] завжди обіцяв, що поверне кошти, проте кошти так і не повернув. Крім цього, представник позивача подала клопотання про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивачки. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про місце та час розгляду справи повідомлений, відповідно до вимог ЦПК України, шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, оскільки зареєстроване місце проживання відповідача відповідно до витягу з реєстру територіальної громади № 2022/002345138 від 26.12.2022 року: [ADDRESS] , що є тимчасово окупованою територією України. За таких обставин, суд дійшов висновку ро розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлено фактичні обставини справи. 08 листопада 2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір оренди нерухомого майна (нежитлові приміщення). Відповідно до п. 1.1 Договору передача Орендодавцем Орендарю Об`єкта оренди в користування здійснюється одночасно із підписанням Сторонами акту приймання-передачі (Додаток 1 до договору), але не пізніше 2 днів з дати укладення цього договору. Щомісячна орендна плата за користування Об`єктом оренди за погодженням сторін становить дванадцять тисяч п`ятсот гривень. п. 3.1. Договору. Згідно з п 6.1 Договору даний договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами і діє протягом дев`яти місяців. Сторони зобов`язані протягом 20 (двадцяти) днів з моменту завершення строку дії Договору здійснити остаточні розрахунки за ним. Відповідно до акту прийому-передачі від 08 листопада 2018 року [PERSON] , (Орендодавець) передав, а [PERSON] , (Орендар) прийняв у тимчасове платне користування приміщення та майно в приміщенні, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Згідно з розрахунком інфляційних збитків, наданим позивачкою до позовної заяви, інфляційні збитки за період з грудня 2018 року по грудень 2019 року становить 3496,00 грн. Відповідно до розрахунку 3% річних, наданим позивачкою до позовної заяви, 3% річних за період з 16.11.2018 року по 31.01.2020 року становить 2796,55 грн. Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відносини сторін за правовою природою є договором найму (оренди). Частиною першою статті 759 Цивільного кодексу України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до частини першої статті 761 Цивільного кодексу України право передання майна у найм має власник речі, або особа, якій належать майнові права. Згідно із частиною першою статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Статтею 774 Цивільного кодексу України встановлено, що\~передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 795 Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі оформлюється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Згідно із частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525\~Цивільного кодексу України\~визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~частини першої\~статті 611\~Цивільного кодексу\~України у\~разі порушення\~зобов`язання настають\~правові наслідки,\~встановлені договором\~або законом,\~зокрема: \~1)\~припинення зобов`язання\~внаслідок односторонньої\~відмови від\~зобов`язання,\~якщо це\~встановлено договором\~або законом,\~або розірвання\~договору; \~2)\~зміна умов\~зобов`язання; \~3)\~сплата неустойки; \~4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною першою\~статті 612\~Цивільного кодексу\~України визначено,\~що боржник\~вважається таким,\~що прострочив,\~якщо він\~не приступив\~до виконання\~зобов`язання або\~не виконав\~його у\~строк,\~встановлений договором\~або законом. \~Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно із частиною другою статті 615 Цивільного кодексу України\~одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 Цивільного кодексу України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Крім того, відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідачем не спростовані доводи позивачки, зазначені у позовній заяві. Доводи відповідача, зазначені у заяві про перегляд заочного рішення спростовані матеріалами справи. Зокрема відповідачем не доведено того факту, що орендна плата здійснювалась готівкою, не надано документів з підписом позивачки про отримання грошових коштів від відповідача, що суперечить умовам п.3.2 Договору. Крім цього відповідачем не підтверджено та не долучено до матеріалів справ доказів направлення позивачці листа-вимоги про розірвання Договору оренди та додаткової угоди про розірвання договору до Догвору оренди нерухомого майна (нежитлові приміщення) від 10.12.2018 року. Вказані документи підписані в односторонньому порядку відповідачем. Що стосується договору №1 оренди від 12 червня 2019 року, між ФОП [PERSON] та ТзОВ «ЕВАДЕНКОМПАНІ», на який покликається відповідач, то суд вважає такий договір неналежним доказом у справі, оскільки позивачка просить стягнути заборгованітсть за договором оренди нерухомого майна (нежитлові приміщення) від 08.11.2018 року, а не за договором №1 оренди від 12 червня 2019 року. Доводи відповідача, зазначені у заяві про перегляд заочного рішення також спростовуються показами позивачки, допитаної в судовому засіданні в якості свідка. Враховуючи те, що позивачка належним чином виконала умови договору оренди нерухомого майна (нежитлові приміщення) від 08.11.2018 року, а відповідач не виконав на себе взяті зобов`язання, чим допустив заборгованість в загальній сумі 110792 гривні 55 коп., а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню заборгованість за договором оренди нерухомого майна (нежитлові приміщення) від 08.11.2018 року в сумі 110792 гривні 55 коп., яка складається із заборгованості за договором оренди в розмірі 104 500 гривень 00 коп., інфляційних нарахувань на суму простроченого зобов`язання в сумі 3496 гривень 00 коп. та 2796 гривень 55 коп. 3% річних. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1108 грн. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved