Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 26 листопада 2016 року він з відповідачем зареєстрували шлюб, про що 26 числа листопада місяця 2016 року складено відповідний актовий запис за № 187. Від даного шлюбу мають двох дітей - доньку [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що тривалий час їх сімейне життя складалось добре. Проте протягом останніх десяти місяців шлюбні відносини між ними поступово погіршились. За час спільного проживання, вони зрозуміли, що є кардинально різними особистостями, через що, між ними постійно виникають суперечки, які негативно впливають на них обох. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. З відповідачем спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає, що є неможливе. Просить шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не прибув, однак направив 14.10.2025 року на адресу суду клопотання, у якому просить слухати справу без його участі. Позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Судові витрати просить суд не розподіляти. Просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не прибула, однак направила на адресу суду клопотання, у якому просить слухати справу без її участі. Позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, оглянувши клопотання сторін, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони 26 листопада 2016 року зареєстрували шлюб, про що 26 числа листопада місяця 2016 року складено відповідний актовий запис за № 187, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданим 26.11.2016 року Жовківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (а.с.11). Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим 17.11.2020 року Жовківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (а.с.12), та доньку [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим 25.07.2024 року Жовківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.13). Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що тривалий час сімейне життя сторін складалось добре. Проте, протягом останніх десяти місяців шлюбні відносини між ними поступово погіршились. За час спільного проживання, вони зрозуміли, що є кардинально різними особистостями, через що, між ними постійно виникають суперечки, які негативно впливають на обох. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони спільного господарства не ведуть. Таким чином, їх сім`я фактично перестала існувати, а шлюб має лише формальний характер. Відповідно до ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що мають істотне значення, а відтак, позовні вимоги слід задовольнити повністю. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Однак, позивач просить суд судові витрати покласти на нього, а тому незважаючи на те, що позовні вимоги позивача задоволені повністю та визнання відповідачем позову, питання стягнення з відповідача судового збору та повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, не підлягає вирішенню, не є предметом розгляду справи, оскільки суд розглядає справу лише в межах заявлених вимог.

Outcome: approved