Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

Позивач в особі Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 24.09.2024 [PERSON] приєднався до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку підписавши анкету-заяву, у зв`язку з чим отримав кредит у розмірі 22000,00 грн строком на 6 місяців. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, видавши [PERSON] кредит, а відповідач кредит та відсотки за кредитом в повному обсязі не сплатив, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Просять стягнути з відповідача заборгованість\~\~за договором кредиту в розмірі 10068.72 грн,\~яка складається з наступного: 8385.81 грн заборгованість за кредитом; 911,61 грн заборгованість за відсотками; 771,3 заборгованість за пенею, та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, подавши під час звернення до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Просив позов задовольнити у повному обсязі. [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки; відзиву на позов не подавав. Зі згоди позивача, висловленої під час звернення до суду, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. 24.09.2024 [PERSON] ,будучи клієнтом Банку, уклав з позивачем кредитний договір ABH0CT155101727161082843 щодо надання останньому кредиту в розмірі 22000.00 грн строком на 6 місяців (до 23.03.2025) зі сплатою процентів у розмірі 85.00 щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. (Кредитний договір складається із Заяви Клієнта та Графіку погашення кредиту) (п. п. 3-5 Кредитного договору (Заяви)). Як вбачається з розрахунку заборгованості банк виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредит, а відповідач кредитними коштами користувався, проте кредит вчасно не сплатив, внаслідок чого виникла заборгованість.\~\~ Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 07.07.2025 становить 10068.72 грн,\~яка складається з наступного: 8385.81 грн заборгованість за кредитом; 911,61 грн заборгованість за відсотками; 771,3 заборгованість за пенею. На підтвердження своїх позовних вимог банк надав суду вище згадану анкету-заяву від та паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка», підписаних відповідачем шляхом електронного підпису, розрахунок заборгованості, виписку по картковому рахунку, а також Витяг з Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до ч.1\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 ЦК України. Відповідно до частини першої\~ ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частин першої, другої\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом\~ст. 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~ст.12 цього Закону\~є оригіналом такого документа. Отже, з письмових доказів достовірно встановлено порушення зобов`язання зі сторони [PERSON] з приводу повернення отриманих кредитних коштів, у зв`язку з чим обґрунтованою є заборгованість останнього перед позивачем в розмірі тіла кредиту в розмірі - 8385,81 грн та процентів - 911,61 грн. Водночас, суд не погоджується з вимогою позивача щодо стягнення з відповідача нарахованої пені в розмірі 771,3 грн та твердженням, що у даному випадку (щодо нарахування та стягнення пені) слід керуватися ЗУ «Про споживче кредитування», тобто спеціальним законом, а не загальним п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Суд враховує, що відповідно до Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану",розділ "Прикінцеві\~та перехідні\~положення"\~ЦК України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється, зокрема, від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022від 24.02.2022на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24.02.2022 до теперішнього часу. Також суд не може погодитися з аргументами позивача про те, що норми\~ЦК України\~в питанні нарахування пені є загальними та поступаються в пріоритеті застосування нормам спеціального законодавства\~ЗУ «Про споживче кредитування», оскільки за змістом ч.2\~ст.4 ЦК України\~основним актом цивільного законодавства України є саме\~Цивільний кодекс України. Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до\~Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до\~Цивільного кодексу України. Правовий висновок, щодо аналізу п.18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, викладений у постанові Верховного Суду від12.06.2024 у справі№ 910/10901/23, який, відповідно до положень ч. 4\~ст. 263 ЦПК України, судом застосовується під час ухвалення судового рішення у подібній справі. Так основним регулятором договірних відносин є\~ЦК України, а не окремі закони, що вбачається з аналізу висновків постанови ВС від 10.10.2018 у справі № 362/2159/15-ц. Водночас, як зазначає позивач у даній справі, п. 6\~Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування»\~встановлено, що у разі прострочення споживачем у період з 01.03.2020 до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності\~ЗУ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності\~Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою\~статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою\~статті 3 цього Закону. З системного аналізу як приписів п. 6\~Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування», на які посилається позивач, так і п.18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, які у даному випадку слід застосувати, вбачається, що відповідні положення\~ЗУ «Про споживче кредитування»\~не мають предметом свого правового регулювання правовідносини щодо нарахування пені під час воєнного стану в державі, а стосуються унормування цивільного законодавства у зв`язку з іншими обставинами, а саме прийняття\~ЗУ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг". За таких обставин слід дійти висновку, що, штрафи, неустойка, пеня та інші платежі, як захід відповідальності за період воєнного стану не нараховуються за такими договорами і підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) Дія п. 18 Прикінцевих положень ЦК України розповсюджується на усі види кредитних (позикових) боргових зобов`язань, як перед юридичними, так і перед фізичними особами та розповсюджується як на відповідальність, визначену статтею 625 ЦК України, так і на інші види відповідальності, визначені відповідними кредитними договорами: штрафи, неустойку, пеню та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У зв`язку із викладеним, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовної вимоги про стягнення пені в розмірі 771 грн 30 коп. слід відмовити. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача слід стягнути заборгованість в розмірі 9297,42 грн (8385,81 грн тіла кредиту та процентів - 911,61 грн). Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір в розмірі 2422, 40 грн. На підставі ст.ст.\~4,\~5,\~12,\~13,\~89,\~141,\~197,\~259,\~263-265,\~280 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Outcome: partial