Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача 1. \~05.03.2025 представник ТзОВ «ФК «ЄАПБ» звернувся з позовною заявою до [PERSON] з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором. 2.\~Свої вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем належним чином взятих на себе зобов`язань, визначених вищевказаним кредитним договором. Посилається на те, що 12.04.2024 між ТзОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено кредитний договір №7030757. 3. Зазначає, що 28.08.2024 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №28082024/2 і відповідно до Реєстру боржників №2 від 28.08.2024 ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги до відповідача. 4. Вказує, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Зазначає, що жодних платежів по погашенню існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора відповідач не здійснював. 5. Як наслідок, вказує, що відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №7030757 від 12.04.2024 в розмірі 92961,92 грн., з яких 21500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 63400,92 грн. сума заборгованості за процентами за користування кредитом, 2461 грн. заборгованість за комісією за надання кредиту; 5600 грн. сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). 6. З огляду на наведене просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №7030757 від 12.04.2024 в розмірі 92961,92 грн., а також судові витрати. 7. Відповідач [PERSON] 23.05.2025 подав відзив на позов, в якому заперечує проти позовних вимог вважає їх необґрунтованими та безпідставними. Вказує, що кредитний договір № 7030757 укладено 12.04.2024 року, а нарахування позивачем неустойки відбулось в період дії в України воєнного стану, що суперечить положенням п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а тому вимога про стягнення неустойки (штраф, пеня) в розмірі 5 600 грн. 00 коп. не може підлягати задоволенню . Також не погоджується з нарахуванням 63 400 грн. 92 коп. заборгованості за процентами з огляду на наступне. Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Також вказує, що 24.12.2023 \~ \~ \~ \~року (до\~моменту укладення\~кредитного договору\~№ 7030757\~від 12.04.2024\~року)\~набув чинності\~п.\~5\~розділу Закону\~України від\~22\~листопада 2023\~року №3498-ХІ\~«Про внесення\~змін до\~деяких законів\~України щодо\~удосконалення державного\~регулювання ринків\~фінансових послуг»,\~а п.\~2\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~цього Закону\~було передбачено,\~що дія\~п.\~5\~розділу цього\~Закону поширюється\~на договори\~про споживчий\~кредит,\~укладені до\~набрання чинності\~цим Законом,\~якщо строк\~дії таких\~договорів продовжено\~після набрання\~чинності цим\~Законом.\~ Статтею\~8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування»,\~передбачено,\~що максимальний\~розмір денної\~процентної ставки,\~розрахованої відповідно\~до частини\~четвертої цієї\~статті,\~не може\~перевищувати 1\~%.\~Так,\~відповідно до\~частини 5\~статті 12\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» умови\~договору про\~споживчий кредит,\~які обмежують\~права споживача\~порівняно з\~правами,\~встановленими цим\~Законом,\~є нікчемними.\~Договір про\~споживчий кредит,\~укладений з\~порушенням вимог\~частини першої\~цієї статті,\~є нікчемним.Нікчемний договір це правочин, недійсність якого встановлена законом . У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається . (ч. 2 ст. 215 ЦКУ). Вказує, що заборгованість за процентами в розмірі 63 400 грн. 92 коп. є очевидно непропорційною до суми зобов`язання, та не відповідає засадам справедливості, добросовісності й розумності, що не узгоджується із приписами ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування». Вказує, що відповідно до п. 1.5 кредитного договору № 7030757 від 12.04.2024 року річна процентна ставка складає 96660.07 % річних - 1,9 % в день, вважає, що даний пункт договору не відповідає нормам закону (ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування»), згідно з яким максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %, а відтак є нікчемний (ч. 2 ст. 215 ЦКУ). Надає власний альтернативний розрахунок заборгованості згідно ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», згідно з яким заборгованість по кредитному договорі №7030757 від 12.04.2024 року повинна складати 51 170 грн. 00 коп., з яких 21 500 грн. 00коп. - заборгованість за тілом кредиту; 29 670 грн.00 коп. заборгованість за процентами розрахованими з 12.04.2024 (дати укладення договору) до 28.08.2024 (дати закінчення нарахування відсотків), тобто за 138 днів користування, з розрахунком 1% від тіла боргу за один день користування коштами. Вказує, що у позовній заяві позивач зазначає, що 28 серпня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 28082024/2, за яким право грошової вимоги перейшло до позивача. Зазначає, що Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі № 905/306/17 зазначив, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, а також докази на підтвердження оплати\~за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 у справі № 334/6972/17, постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.12.2021 у справі № 911/3185/20). Вказує , що на підтвердження позовних вимог позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» надано суду належним чином завірені копії наступних документів: Договору факторингу № 28082024/2 від 28 серпня 2024 року, укладеного між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Мілоан», Акту прийому-передачі Реєстру Боржників № 2 за Договором факторингу № 28082024/2 від 28 серпня 2024 року, в якому у пункті 2 цього акту відсутня загальна сума заборгованості, Витяг з реєстру боржників №2 до Договором факторингу № 28082024/2 від 28 серпня 2024 року. Зазначає, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження факту проведення оплати-за Договором факторингу № 28082024/2 від 28 серпня 2024 року. Відсутні докази та інформація, коли відбулося придбання права вимоги за кредитним договором №7030757 від 12.04.2024 року. Додає,\~що позивач\~надає платіжне\~доручення від\~12.04.2024\~року про\~факт отримання\~грошових коштів\~відповідачем,\~воно не\~відповідає критеріям\~належності та\~достовірності,\~яким повинні\~відповідати засоби\~доказування у\~цивільному процесі,\~не відповідає\~ч.2\~ст.\~9\~Закону України\~«Про бухгалтерський\~облік та\~фінансову звітність\~в Україні».На підставі вказаного документа не можна встановити дійсні обставини справи щодо перерахунку ТОВ «Мілоан» відповідачу грошових коштів як кредитних в сумі 21 500,00 грн, оскільки платіжне доручення не містить таких обов`язкових реквізитів первинного документа як: найменування банку, від імені якого складений документ, посаду особи, відповідальної за здійснення операції та правильність її оформлення (у платіжному дорученні відсутній підпис працівника банку, відповідального за здійснення операції, а також штамп (печатка) відповідної банківської установи про проведення банком означеної операції) та особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції (будь яких підписів, в тому числі електронних цифрових, платіжне доручення не містить). У наданому платіжному дорученні від 12.04.2024 року відсутні обов`язкові\~реквізити для здійснення відповідної банківської операції. У платіжному дорученні зазначено «Mastercard» та [NUMBER] , але це доручення має містити усі відкриті цифри (номер рахунку, а не їх частину), що є об`єктивною перешкодою для здійснення будь- якою банківською установою такої грошової операції. З огляду на наведене, просить відмовити у задоволенні позову. ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи 8.\~Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданому позові просить слухання справи здійснювати без участі представника позивача. 9. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України, тому неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи без його участі. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі 10.\~Ухвалою суду від 06.03.2025 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 11.\~Ухвалою суду від 13.06.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 12.\~Судом на підставі частини другої\~статті 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини встановлені Судом 13. 12.04.2024 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено Договір про споживчий кредит №7030757, шляхом підписання електронним одноразовим ідентифікатором 375724. Факт укладання договору відповідачем [PERSON] не заперечується. 14. Відповідно до умов договору, а саме п.1.2, 1.3, 1.5, відповідачу було надано кредит у розмірі 21500,00 грн, строком на 345 днів за умови виконання [PERSON] . Графіку платежів, перший розрахунковий період становить 15 днів, орієнтовна загальна вартість кредиту 162997,20 грн. Комісія за надання кредиту становить 2461,00 грн. (п.1.5.1). Проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів, нараховуються за ставкою 511,00 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом. (п.1.5.2). Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 876,00 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом. (п.1.5.3). 15. [PERSON] зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом зі встановленою періодичністю відповідно до Графіку платежів, наведеному у додатку № 1 до договору. Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом (за умови дотримання Графіку платежів) 23.03.2025 (дата остаточного погашення заборгованості) (п.п. 1.4 Договору). 16. Кредитний договір був укладений відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» в електронній формі в особистому кабінеті [PERSON] , що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства, доступ до якої забезпечений відповідачу [PERSON] через сайт або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. 17. Відповідно до п.2.1. кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ «МІЛОАН» позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки 537523*4854, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. 18. Підписанням цього договору відповідач підтвердив, що він ознайомився, погодився з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє,зобов`язується неухильно дотримуватись умов Кредитного договору та правил. 19. 28.08.2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 28082024/2, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Мілоан» за плату, а ТОВ «Мілоан» відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги, виконання зобов`язань, за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб- боржників, включаючи суму основого зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (комісія за наданняі проценти за користування кредитом), неусткою (штраф, пеня) та/або процентами за порушення грошового зобов`язання та іншими платежами згідно кредитних договорів, за наявності права одержання яких належить клієнту. 20. Відповідно витягу з реєстру боржників № 2 від 28.08.2024 року до договору факторингу № 28082024/2 укладеного між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) за кредитним договором №7030757 в розмірі 92961,92 грн., з яких 21500 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 63400,92 грн. сума заборгованості за користування кредитом, сума заборгованості за комісією за надання кредиту, 5600 - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). 21. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свої зобов`язання за договором. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалось нарахування штрафних санкцій. 22. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості наданого позивачем така становить 92961,92 грн. V. Застосоване Судом законодавство 23. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 24. Відповідно до положень\~ст. 83 ЦПК України\~позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. 25. Згідно з ст. ст.\~76,\~77 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 26. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. 27. Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, який повинен виконуватися, виходячи зі змісту норм матеріального права та з урахуванням умов і змісту самого договору. 28. Відповідно пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. 29. Відповідно до положень частин 1, 3 та 4 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 30. Нормою частини 1 статті 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. 31. Згідно з приписами частин 1-3 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. 32. Відповідно до положень частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 33. За змістом норми статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. 34. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частини 1, 2 статті 639 ЦК України). 35. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції 36. Так, Статтею 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 37. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. 38. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 статті 11 Закону). 39. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6 статті 11 вказаного Закону). 40. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - ч.12 статті 11 Закону № 675-VIII. 41. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 42. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. 43. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. 44. Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. 45. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 46. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка\~за\~кредитом\~може бути\~фіксованою\~або\~змінюваною.\~Тип\~процентної\~ставки визначається\~кредитним\~договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. 47. За нормою ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 48. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). 49. Згідно ст. ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 50. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. 51. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом. 52. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 53. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 54. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов?язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов?язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. 55. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов?язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. VI. Висновки Суду Щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту 56. Відповідно до ст.263\~ЦПК\~України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. 57. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 58. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 59. ТОВ "Мілоан" належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти на загальну суму 21500,00 грн. Натомість, відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість. 60. Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання договору кредиту між ТОВ "Мілоан" та відповідачем [PERSON] . Як встановлено в ході судового розгляду кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, з зазначенням особистих даних відповідача, а саме адреси проживання, РНОКПП, дати народження, номера телефону. Окрім цього, факт укладення кредитного договору не заперечується відповідачем. 61. Позивач на підставі долучених доказів довів, що до нього перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні, яке відповідач не виконав належним чином. Щодо тверджень відповідача щодо недоведеності позивачем факту відступлення права вимоги від одного товариства до іншого, суд вважає безпідставними, оскільки наявність у позивача документів кредитної справи відповідача, копії яких додані ним до позовної заяви, свідчить про фактичне переуступлення права вимоги до позивача. Крім того, як вбачається, на підтвердження набуття в нього права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором позивачем було надано до суду належні, достатні та допустимі докази. 62. Заперечення сторони відповідача з приводу відсутності доказів, які б підтверджували зарахування грошових коштів на рахунок [PERSON] слід відхилити з огляду на те, що кредитні кошти надані позичальнику у безготівковій формі на банківську картку, вказану ним при укладенні договору. Відповідач не надав доказів, що кредитні кошти на його картку, зазначену ним у договорі, не надходили. Відповідачем не спростовано факт надання всіх особистих ідентифікуючих даних, даних його платіжної картки, без надання яких і відповідного підтвердження, ознайомлення з відповідними умовами та правилами отримання та повернення кредитних коштів, відповідний кредит не міг бути наданий. 63. Відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування/ отримання кредитних коштів. Відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ», а саме того, що відповідні кошти не були зараховані на картковий рахунок Позичальника, вказаний у договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, Відповідач не позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких.\~ 64. Також за умовами договору їх невід`ємною частиною є публічна пропозиція (оферта) товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті товариства. Приймаючи пропозицію Товариства про укладання цього кредитного договору відповідач погодився з усіма додатками та невід`ємними частинами договору. Відтак слід зробити висновок, що відповідач був належним чином ознайомлений з умовами вищевказаного кредитного договору. 65. Таким чином, суд приходить до висновку, що спірний Договір про споживчий кредит №7030757 від 12.04.2024 року укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, підписаний саме відповідачем накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказаний договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. ТОВ «ФК «ЄАПБ» належними та допустимими доказами підтверджено укладання кредитного договору первісного кредитодавця з відповідачем, сторони вказаного вище договору узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строки та умови надання грошових коштів у кредит, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах. 66. Судом встановлено, що всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання та не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТзОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунок попереднього кредитора. Позивач на підставі долучених доказів довів, що до нього перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні, яке відповідач не виконав належним чином.Надані позивачем докази суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення заборгованості. 67. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору первісний кредитор 12.04.2024 взяв на себе зобов`язання надати відповідачу позику на таких умовах: сума кредиту 21500,00 грн.; строк кредиту - 345 днів, тобто до 23.03.2025 року; процентна ставка протягом першого розрахункового періоду (15 днів) - 511,00 відсотків річних (п.1.5.2), а проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 876,00 відсотків річних. 68. Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором , розраховану з 12.04.2024 по 28.08.2024 у загальній сумі 92261, 91 грн., з яких 21500,00 грн.\~сума заборгованості по основному боргу, 63400,92 грн.\~сума заборгованості за відсотками, 2461 грн. заборгованість за комісією, 5600 грн.-\~сума заборгованості за неустойкою. 69. З моменту отримання кредиту відповідач [PERSON] заборгованості не погашав, в зв`язку з чим на момент отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги до відповідача в нього утворилася заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 21500,00 грн. В свою чергу Відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. 70. Враховуючи, що відповідачем не виконано грошове зобов`язання вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за Договором про споживчий кредит №7030757 від 12.04.2024 за основною сумою боргу в розмірі 21500 грн. є обґрунтованими. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення відсотків за кредитним договором суд виходить з такого. 71. Згідно з частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 72. За умовами укладеного між сторонами 12 квітня 2024 року кредитного договору, зокрема пункту 1.5.2. договору, визначено процентну ставка протягом першого розрахункового періоду (15 днів) - 511,00 відсотків річних ( 1,4 % (301 грн) за один день користування грошовими коштами), а проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 876,00 відсотків річних (2,4% (516 грн) за один день користування грошовими коштами) від фактичного залишку кредиту (п. 1.5.3). 73. Звертаючись до суду з даним позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ЄАПБ» просить стягнути нараховані проценти в розмірі 63400,92 грн. Вказану суму процентів нараховано Позивачем в межах строку кредитування, однак з неврахуванням положень\~Закону України «Про споживче кредитування»\~у відповідній редакції, яка підлягає застосуванню. 74. Відповідно до частини п`ятої\~статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим\~Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. 75. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року,\~статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~доповнено частиною п`ятою наступного змісту: «максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%». 76. Пунктом 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5\~розділу І цього Закону\~поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим\~Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. 77. Враховуючи, що Договір про споживчий кредит №7030757 укладено 12 квітня 2024 року, тобто після набрання чинності\~Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина п`ята\~статті 8 Закону України «Про споживче кредитування». 78. Разом з цим пунктом 17\~Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування»\~встановлено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності\~Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. 79. Отже, на підставі частини п`ятої\~статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~починаючи з 241 дня з дня набрання чинності\~Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», тобто з 20 серпня 2024 року максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої статті 8 не може перевищувати 1%. 80. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року у справі № 1-7/99, в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). 81. Отже, в даному випадку законодавцем використана ультраактивна форма регулювання суспільно-правових відносин та визначений перехідний період, який передує безпосередньому застосуванню нової правової норми. 82. Оскільки\~Закон України № 3498-ІХ\~набрав чинності 24 грудня 2023 року та застосовано визначений законодавством перехідний період до запровадження обмеження максимального розміру денної процентної ставки, в період з 24 грудня 2023 року до 22 квітня 2024 року максимальний розмір денної процентної ставки складає 2,5 %, в період з 22 квітня 2024 року до 20 серпня 2024 року - 1,5 %, а з 20 серпня 2024 року - 1 %. 83. При цьому, згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону (яким власне і запроваджено обмеження максимального розміру денної процентної ставки) поширюється в тому числі і на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим\~Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. 84. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що умови щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки застосовуються автоматично і не вимагають внесення змін до договору, так як характер цих правових норм є імперативним і не передбачає можливості відхилення від них при укладенні чи зміні договорів про надання споживчого кредиту. 85. Починаючи з 22 квітня 2024 року, максимальний розмір денної процентної ставки не міг перевищувати 1.5 %, однак як вбачається з розрахунку заборгованості після закінчення першого розрахункового періоду (15 днів) відповідачу продовжували нараховувати проценти за користування кредитними коштами за процентною ставкою понад 1.5% від суми кредиту за кожен день користування кредитними коштами і після 28 квітня 2024 року, а з 20.08.2024 процентна ставка не могла перевищувати 1%. 86. З врахуванням наведеного, суд частково погоджується з позицією відповідача про неправильний розрахунок заборгованості позивачем, оскільки позивачем нараховувались відсотки з порушенням денних процентних ставок, встановлених частиною 5\~статті 12\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» та пунктом 17\~Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування», а тому такі є нікчемними. Суд відхиляє доводи відповідача про те, що з 24.12.2024 відсотки можуть нараховуватись за ставкою не більше 1%, оскільки ним не враховувались положення пункту 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». Тому, у зв`язку з нормами чинного законодавства, слід здійснити наступний розрахунок заборгованості: 15 днів (з 12.04.2024\~по 28.04.2024) х 1,4% (301 грн) х 21500,00 грн. = 4515,00 грн. 115 днів (з 28.04.2024 по\~20.08.2024) х 1,5% (322,5 грн) х 21500,00 грн. =37 087,50 грн. 8 днів (з 20.08.2024\~по 28.08.2024) х 1% (215 грн) х 21500,00 грн. = 1720,00 грн. Загальний розмір заборгованості за відсотками за договором становить 4515,00 грн. + 37087,50 грн. +1720,00 грн. = 43 322,50 грн. 87. Відтак вимоги сторони позивача щодо стягнення з відповідача [PERSON] відсотків слід задовольнити частково, а саме суд вважає за доцільне стягнути відсотки за період з 12.04.2024 до 28.08.2024 у розмірі 43 322,50 грн. Щодо стягнення комісії 88. Що стосується стягнення комісії за надання кредиту в сумі 2461,00 грн. варто вказати, що позичальнику були надані кошти на споживчі цілі, а тому, особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів». 89. Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. 90. У розумінні положень чинного законодавства України надання грошових коштів є послугою. Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. 91. Як вказано у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 666/4957/15-ц надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. В зв`язку з цим, Верховний Суд дійшов висновку про те, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. 92. За таких обставин, пункти кредитного договору про сплату комісії за надання кредитних коштів є нікчемними. 93. За ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. 94. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.\~\~У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все,що вона одержала на виконання цього правочину,а в разі неможливості такого повернення,зокрема тоді,коли одержане полягає у користуванні майном,виконаній роботі,наданій послузі,-відшкодувати вартість того, що одержано,за цінами,які існують на момент відшкодування.\~\~Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди,вони підлягають відшкодуванню винною стороною.\~\~Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів (ч.ч. 1-3 ст. 216 ЦК України). 95. За змістом ч. 5 ст. 216 ЦК України, суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. 96. За вказаних обставин, вимога про стягнення комісії задоволенню не підлягає. Щодо стягнення неустойки за кредитним договором 97. Згідно з частиною 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. 98. Частиною 1 статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. 99. Відповідно до частини 1 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. 100. Відповідно до положень пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 101. Враховуючи ту обставину, що неустойка, яка передбачена кредитним договором, нарахована у період дії в Україні воєнного стану, після 24 лютого 2022 року, вона підлягає списанню кредитодавцем та підстави для її стягнення за рішенням суду відсутні. Висновок 102. Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, який є правомірним, а тому повинен виконуватися, виходячи зі змісту норм матеріального права та з урахуванням умов і змісту самого договору. 103. У\~зв`язку із\~тим,\~що відповідач\~отримав кредитні кошти і\~у нього виникло зобов`язання\~повернути її,\~у розмірах\~та у\~строки,\~що зазначені\~в договорі,\~суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача за Договором про споживчий кредит №7030757 від 12.04.2024 заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 21500,00 грн. та відсотків в розмірі 43 322,50 грн., а всього 64822,50 грн. В\~частині позовних вимог про стягнення з відповідача комісії за надання кредиту в розмірі 2461 грн та неустойки в розмірі 5600,00 грн\~слід\~відмовити. 104. Враховуючи наведене, Суд вважає, що позовні вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню. VІІ. Судові витрати 105. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. 106. За змістом\~статті 141 ЦПК\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову\~на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 107. Згідно платіжної інструкції № 96322 від 18.02.2025 позивачем було сплачено 3028 грн. (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок судового збору. 108. При цьому, по справі позивачем заявлено вимогу з ціною позову в розмірі 92961 грн.92 коп. (дев`яносто тисяч дев`ятсот шістдесят одна гривня 92 копійок), що становить 100%, з яких було задоволено вимог на загальну суму 64822 (шістдесят чотири тисячі вісімсот двадцять дві) гривні 50 копійок, що становить 69,73 %. 109. А тому, у зв`язку із частковим задоволенням позову на користь позивача підлягає стягненню з відповідача судовий збір у розмірі 2111,42 грн. (3028 х 69,73 /100 = 2111,42) пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З цих підстав,

Outcome: partial