Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-16 00:00:00

У січні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» звернулося до Шевченківського районного суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 49\~299, 00грн. та судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 лютого 2025 року справу №761/319/24 було передано за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва. Позовні вимоги мотивовані тим, що 31.01.2022 р. між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №2887676, шляхом обміну електронними повідомленнями. Договір №2887676 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 31.01.2022 підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Т681. Умовами кредитного договору передбачено: сума кредиту 10 000,00 грн.; строк 360 днів з 31.01.2022 р.; періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів; стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього Договору.; знижена процентна ставка 0, 01%; орієнтовна загальна вартість кредиту: за стандартною ставкою 81\~640,00 грн. , за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки 75\~700,00 грн.; мета отримання кредиту споживчі потреби; орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою за весь строк кредиту 29\~653, 85% річних, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 6\~961,93 % річних. На банківську картку позичальника було перераховано кредитні кошти у розмірі 10 000,00 грн. 23.05.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу №01.02-25/23, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні Договору факторингу у порядки та строки встановлені Договором факторингу. Позивач зазначає, що відповідач станом на 23.05.2023р. має заборгованість перед ТОВ «Росвен Інвест Україна», яка становить 49\~299,00 грн. та складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 10\~000,00 грн. та простроченої заборгованості за відсотками 39\~299,00 грн., яку не сплачено у позасудовому порядку, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 04 квітня 2025 року відкрито провадження у справі, вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позову просив суд про розгляд справи без участі сторони позивача. Відповідач до суду повторно не з`явилась відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від неї до суду не надходило. Зважаючи на відсутність заперечень представника позивача, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, яка вважається належним чином повідомленою про розгляд справи відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, з можливістю ухвалення заочного рішення по справі (ч. 4 ст. 223 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, у зв`язку з наступним. 31.01.2022 р між ТОВ «Лінеура Україна» та\~ [PERSON] було укладено договір про надання кредиту №2887676, за умовами кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит Кредитодавцю та оплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені цим Договором (п. 1.2 договору). На підтвердження позовних вимог ТОВ «Росвен Інвест Україна» за договором споживчого кредиту надало: кредитний договір №2887676 від 31 січня 2022 року; паспорт споживчого кредиту; розрахунок заборгованості за кредитним договором №2887676 від 31 січня 2022 року. Відповідно до п. 1.2. Кредитодавець відкрив Кредитну лінію для Позичальника шляхом надання Позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб Позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня Строку кредитування та сплатити нараховані Кредитодавцем проценти за користування Кредитом у порядку, передбаченого цим Договором. Згідно п. 2.1. договору товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки Клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту. Договір про надання кредиту №2887676 від 31.01.2022 підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором Т681. 31.01.2022 первісний кредитор перерахував на рахунок відповідача грошові кошти в сумі 10 000,00 грн. 23.05.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу №01.02-25/23, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору , а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні Договору факторингу у порядки та строки встановлені Договором факторингу. Відповідно до розрахунку заборгованості, проведеного позивачем, сума заборгованості за договором №2887676 від 31.01.2022 за період з 31.01.2022 по 26.01.2023 складає 49\~299,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 10 000,00 грн.; прострочена заборгованість за відсотками 39 299,00 грн. Доказів того, що відповідач здійснив оплату заборгованості матеріали справи не містять. Згідно зі\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. У\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно зі\~статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайтуінтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. В абзаці другому частини другої\~статті 639 ЦК України\~визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі\~Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді, що передбачено статтею\~205,\~207 ЦК України. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1\~ст. 625 ЦК України\~визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 4\~ст. 631 ЦК України\~закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Статтею 628 ЦК України\~передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно зі\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням вищенаведеного, перевіривши наданий розрахунок заборгованості, суд погоджується з порядком нарахування позивачем заборгованості, яка відповідає вимогам закону та положенням кредитного договору, та вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 49 299,00 грн. знайшли своє підтвердження, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими письмовими доказами і вважаються судом доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією від 15 грудня 2023 про сплату судового збору у сумі 2684,00 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved