Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

28.03.2025 ТОВ «Коллект Центр» звернулося до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 18.07.2020 № 0660807307 у розмірі 40\~485,00 грн, мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору. Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Майстренко О.М. ухвалою від 07.05.2025 передав справу за підсудністю до Деснянського районного суду м. Чернігова. Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Супрун О.П. ухвалою від 10.07.2025 прийняв справу до свого провадження та відкрив провадження в справі, призначив судове засідання для розгляду справи по суті на 07.08.2025. 07.08.2025 розгляд справи відкладено на 20.10.2025 у зв`язку з неявкою відповідача. У судове засідання, призначене на 20.10.2025, представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу без його участі, дав згоду на заочний розгляд справи. Відповідачка, яка оповіщалася судом про дату, час і місце розгляду справи в установленому законом порядку, у судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, відзиву, заяв та клопотань не подала, у зв`язку з чим за згодою представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 18.07.2020 між ТОВ «ІНІФАНС» та [PERSON] було укладено Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0660807307, який підписано відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором 31310s (а.с. 30-36). За умовами пункту 1.1 вищевказаного договору товариство надає позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, а саме: кошти на умовах фінансового кредиту для власних потреб на умовах цього договору, а також згідно правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «Pozichka», які є невід`ємною частиною договору, а позичальниця зобов`язалася отримати та належним чином використовувати і повернути в передбачені договором строки кредит та сплатити відсотки й інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами. У рамках дії даного договору сторони погодили наступні загальні умови: діючий ліміт (сума) кредиту 20\~000,00 грн (максимальний розмір кредитної лінії); максимальний строк 30 календарних днів; максимальна відсоткова ставка, нараховується за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості 1,75 %. До умов даного договору застосовується фіксована процентна ставка (пункт 1.6 договору). Дія цього Договору вважається продовженою на наступні 36 календарних місяців, якщо до закінчення строку дії Договору жодна із Сторін письмово не повідомила іншу Сторону про його припинення у зв`язку з закінченням строку дії Договору. Дія цього Договору може бути достроково припинена за ініціативою будь-якої із Сторін шляхом письмового повідомлення іншої Сторони та при умові відсутності зобов`язань між Сторонами. Якщо інше прямо не передбачено цим Договором або законодавством, зміни у цей Договір можуть бути внесені тільки за домовленістю Сторін, яка оформлюється Додатком до цього Договору. Зміни у цей Договір набирають чинності з моменту належного оформлення Сторонами відповідного Додатку до цього Договору, якщо інше не встановлено у самому Додатку до цього Договорі або у чинному законодавстві Україні (пункт 1.9 договору). Максимальна вартість кредиту за діючим лімітом у грошовому вираженні становить: 1\~575 грн; максимальна реальна річна процентна ставка за кредитом 638,75 % (пункти 1.10.1-1.10.2 договору). Пунктами 7.1 та 7.2 договору передбачено, що позичальниця підтвердила, що вона самостійно перед укладанням даного договору повністю ознайомилася з правилами, викладеними на веб-сайті товариства, проектом договору і які відповідають умовам даного договору, та погоджується з ними; підписанням Заявки-Анкети та/або цього договору позичальниця підтвердила, що вона до укладення даного договору отримала вичерпну інформацію в письмовій формі про умови надання кредиту. Позичальниця підписанням указаного договору також підтвердила, що вона уклала цей договір на сприятливих для себе умовах, про що йдеться в пункті 7.4 договору. Як убачається зі змісту Заявки-Анкети на отримання кредиту, відповідачка просила надати їй кредит у сумі 3\~000,00 грн, терміном на 30 днів, шляхом перерахування коштів за реквізитами її банківської платіжної картки № [NUMBER] (а.с. 37). Заявка-Анкета підписана [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором 31310s. Такі ж умови кредитування описано в Пропозиції укласти Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0660807307 від 18.07.2020 (оферта) (а.с. 38). Відповідачка з умовами зазначеної оферти погодилась та, акцептуючи її, підтвердила що інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» їй надано (а.с. 40) ТОВ «ІНІФАНС» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачці кредитні кошти на умовах передбачених договором у сумі 3\~000,00 грн, що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 17.01.2025 № 2632_250117142537 (а.с. 54). Згідно розрахунку\~заборгованості ТОВ\~«ІНІФАНС» станом\~на 18.10.2021,\~у зв`язку\~з неналежним\~виконанням своїх\~зобов`язань\~за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0660807307, відповідачка мала заборгованість за основним зобов`язанням (залишок) у сумі 3 000,00 грн та заборгованість за нарахованими відсотками 24\~045,00 грн (а.с. 57-65). 18.10.2021 було укладено Договір факторингу № 18-10/21, відповідно до якого ТОВ «ІНІФАНС» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0660807307 (а.с 68-71). Факт переходу прав вимог за кредитними договорами до позичальників від ТОВ «ІНІФАНС» до ТОВ «Вердикт Капітал» підтверджується Актом приймання-передавання Реєстру Боржників за вказаним вище договором факторингу та самим Реєстром Боржників до договору факторингу № 18-10/21 (а.с. 73,73). Станом на 10.01.2023 заборгованість відповідачки перед ТОВ «Вердикт Капітал» складала в загальній сумі 50\~617,50 грн, що виходить зі змісту розрахунку заборгованості фізичної особи [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» (а.с. 66). 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги (а.с. 79-83). Зі змісту такого договору вбачається, що до позивача перейшли права вимоги за кредитними договорами до позичальників, зокрема до відповідачки за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №\~0660807307. На підтвердження переходу прав вимог до відповідачки, позичальником також додано копію Акта зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023 та Реєстр боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, до якого внесено відповідачку (а.с. 85-86, 87-89). Позивачем надано розрахунок заборгованості станом на 07.03.2025, із якого вбачається, що загальна заборгованість [PERSON] за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №\~0660807307 від 18.07.2020 складає 60\~540,00 грн; загальна заборгованість заявлена до стягнення 40\~485,00 грн (за тілом кредиту 3\~000,00 грн, за відсотками 37\~485,00 грн) (а.с. 67). Відповідно до частини першої статті 1077 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України) за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно з частиною першою статті 1088 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У статті 526 Кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (частина перша статті 599 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Так, загальні правила щодо форми договору визначено у статті 639 Цивільного кодексу України, згідно з якою: - договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; - якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; - якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Тобто будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 Кодексу). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19. Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Із огляду на вищевикладене, установлено, що відповідачка підписала електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «31310s», а тому суд доходить висновку, що факт укладення договору надання позики, у тому числі і на умовах фінансового кредиту №\~0660807307 від 18.07.2020 підтверджується матеріалами справи та узгоджується із статтями\~6,\~627 ЦК України\~та статтями\~11,\~12 Закону України «Про електронну комерцію». Із запропонованими умовами відповідачка ознайомилася та погодилась з ними. Уклавши договір на умовах, викладених у них, відповідачка тим самим засвідчила свою згоду та взяла на себе зобов`язання виконувати умови, які були в них закріплені. Згідно зі\~статтею 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання не допускається. За змістом статей 526,\~615 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно\~статті 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою\~статті 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до\~статті 629 ЦК України\~договір є обов`язковим до виконання сторонами. Таким чином, із відповідачки на користь позивача належить стягнути кредитні кошти, отримані нею від первісного кредитора. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Процентна ставка за кредитним договором може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (частина перша статті 1056-1 Кодексу). Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 в справі № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги, згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Нарахування процентів за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №\~0660807307 від 18.07.2020 у загальному розмірі 57\~540,00\~грн проведено у відповідності з погодженими сторонами умовами цього договору, що підтверджується відповідними розрахунками. Проте, ураховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за відсотками у розмірі 37\~485,00 грн. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На спростування поданих позивачем розрахунків відповідачка свого розрахунку не надала. Із огляду на встановлені обставини справи, невиконання відповідачкою зобов`язань за кредитним договором, із неї належить стягнути заборгованість за Договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №\~0660807307 від 18.07.2020 в сумі 40 485,00 грн, яка складається з: 3 000,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 37 485,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина друга статті 137 ЦПК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), указано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. У частині четвертій статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні, відповідно до статті 1 якого договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності) (частина третя статті 4 зазначеного Закону). Відповідно до статті 13 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Тлумачення наведених норм дає підстави для висновку, що до судових витрат на професійну правничу допомогу віднесено витрати на правничу допомогу адвоката, і така допомога надавалася саме тим адвокатом (адвокатами), з яким укладено договір про надання правової допомоги або з відповідним адвокатським бюро чи об`єднанням. У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України). При подачі позовної заяви ТОВ «Коллект Центр» просило стягнути з відповідачки витрати на правову допомогу в розмірі 13 000,00 грн. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: копію договору № 02-09/2024-8 про надання правової допомоги від 02.09.2024, укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та ФОП [PERSON] , копію платіжної інструкції № 0505950002 від 18.03.2025 про оплату ТОВ «Коллект Центр» послуг із надання правової допомоги згідно договору № 02-09/2024-8 від 02.09.2024, копію заявки на надання юридичної допомоги № 32 від 01.02.2025, копію витягу з акту № 6 про надання юридичної допомоги від 28.02.2025 (а.с. 21-24, 27, 28, 29). Однак, матеріали справи не містять належних доказів того, що ці послуги були надані саме адвокатами чи адвокатським об`єднанням, діючим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Наданий договір укладений з ФОП Калітіна О.В., яка діє на підставі Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 2010350000000 від 09.11.2023. Витрати на юридичні послуги, надані стороні в справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані в порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 ЦПК України (див. пункт 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21)). Із наданих позивачем документів судом установлено, що послуги з підготовки позовної заяви та інших документів процесуального характеру надавала ФОП [PERSON] , що суперечить установленим законодавством умовам відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, оскільки статтею 137 ЦПК України передбачено надання правничої допомоги адвокатом та, відповідно, компенсацію витрат за таку допомогу надану адвокатом, тому суд доходить висновку, що в задоволенні вимог у частині стягнення витрат на правничу допомогу, понесених позивачем, у розмірі 13 000,00 грн слід відмовити, так як правнича допомога надана позивачу не адвокатом, а ФОП [PERSON] . Згідно\~зі статтею141\~ЦПК\~України з відповідачки підлягають стягненню на користь ТОВ «Коллект Центр» витрати по оплаті судового збору в розмірі 2\~422,40 грн.

Outcome: approved