Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася у суд з позовом про визнання права власності та скасування арешту майна. В обгрунтування своїх вимог зазначає, що вона придбала автомобіль марки SKODA OKTAVIA A7 2018 року, номер кузова [NUMBER] на підставі договору купівлі-продажу №4680/24/001941, але відповідно до підстав, які пов"язані з обмеженнями під час бойових дій поставити автомобіль на облік у сервісноу центрі МВС не мала можливості у зв"язку з чергою. Під час звернення для постановки на облік автомобіля їй відмовити у зв"язку з арештом. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №95659221 стало відомо, що 28 жовтня 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Бережним Я.В. накладено обмеження на все рухоме майно, яке належить ТОВ "Аскет Шипінг", а також заборонено відчуження вказаного автомобіля. Позивач вважає, що вказаний автомобіль належить їй на праві власності, оскільки був придбавний на підставі договору купівлі-продажу, відповідно до акту прийому-передачі вказаний автомобіль був їй переданий після повної оплати у сумі 147 000 грн. Позивач фактично користується автомобілем та несе витрати на його утримання. Оскільки арешт перешкоджає подальшій реалізації права позивача на реєстрацію права власності на автомобіль, [PERSON] просить визнати за нею право власності на автомобіль марки SKODA OKTAVIA A7 2018 року, номер кузова [NUMBER] та скасувати арешт, накладений приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Бережним Я.В. в межах виконавчого провадження [NUMBER]. Ухвалою судді Іллінецького районного суду Вінницької області від 05 травня 2025 року вказана позовна заява передана до Голосіївськоо районного суду м. Києва для розгляду за підсудністю. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 12 червня 2025 року у дані справі відкрито спрощене позовне провадження. Відповідач ТОВ "Аскет Шиппінг" відзив на позовну заяву не надсилав. Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Бережний Я.В. надіслав відзив на позовну заяву. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки арешт на вказаний автомобіль накладено з метою виконання судового рішення. Зокрема, ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.10.2024 року з метою забезпечення позову постановлено накласти арешт на грошові кошти, що належать ТОВ "Аскет Шиппінг" та знаходяться на всіх рахунках зазначеного товариства в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на майно, яке належить ТОВ "Аскет Шиппінг", у межах суми позову 38 075 965,88 грн. Постановою від 28.10.2024 року приватного виконавця відкрито виконавче провадження [NUMBER] з примусового виконання вказаного судового рішення, в межах якого постановою від 28.10.2024 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить ТОВ "Аскет Шиппінг", у межах суми забезпечення позову 38 075 965,88 грн. На думку приватного виконавця, вказаний автомобіль у власність позивача не переходив, оскільки така передача не була оформлена у встановленому законом порядку, та у зв"язку з чим відповідно до ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" у приватного виконавця були відсутні підстави для зняття з нього арешту. Дослідивши матеріали цивільної справи. судом встановлено наступне. Ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.10.2024 року з метою забезпечення позову у справі №910/11684/24 постановлено накласти арешт на грошові кошти, що належать ТОВ "Аскет Шиппінг" та знаходяться на всіх рахунках зазначеного товариства в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на майно, яке належить ТОВ "Аскет Шиппінг", у межах суми позову 38 075 965,88 грн. Постановою від 28.10.2024 року приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Я.В. відкрито виконавче провадження [NUMBER] з примусового виконання вказаного судового рішення. Постановою від 28.10.2024 року приватного виконавцяу вказаному виконавчому провадженні накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить ТОВ "Аскет Шиппінг", у межах суми забезпечення позову 38 075 965,88 грн. Звертаючись у суд з даним позовом, [PERSON] зазначає, що вона придбала автомобіль марки SKODA OKTAVIA A7 2018 року, номер кузова [NUMBER] на підставі договору купівлі-продажу №4680/24/001941. Позивач вважає, що вказаний автомобіль належить їй на праві власності, оскільки був придбавний на підставі договору купівлі-продажу, відповідно до акту прийому-передачі вказаний автомобіль був їй переданий після повної оплати у сумі 147 000 грн. Позивач фактично користується автомобілем та несе витрати на його утримання. Оскільки арешт перешкоджає подальшій реалізації права позивача на реєстрацію права власності на автомобіль, [PERSON] просить визнати за нею право власності на автомобіль марки SKODA OKTAVIA A7 2018 року, номер кузова [NUMBER] та скасувати арешт, накладений приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Бережним Я.В. в межах виконавчого провадження [NUMBER]. Суд вважає. що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Захист права власності гарантовано Першим протоколом до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до статті 1 якого передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Попередні положення, однак, ніяким чином не обмежують право держави запроваджувати такі закони, які на її думку необхідні для здійснення контролю за використанням майна відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків або інших зборів чи штрафів. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність сукупності таких умов: втручання повинне здійснюватися «згідно із законом», воно повинне мати «легітимну мету» та бути «необхідним у демократичному суспільстві». Якраз «необхідність у демократичному суспільстві» і містить у собі конкуруючий приватний інтерес; зумовлюється причинами, що виправдовують втручання, які, у свою чергу, мають бути «відповідними і достатніми»; для такого втручання має бути «нагальна суспільна потреба», а втручання - пропорційним легітимній меті. Стаття 41 Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У статті 321 ЦК України закріплено конституційний принцип непорушності права власності. За частинами першою та другою цієї статті ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном (стаття 317 ЦК України). Згідно з вимогами статті 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: dismissed