Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою, яку в ході розгляду було уточнено, в якій просила встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , відносно дитини - [PERSON] , та внести зміни до актового запису про народження дитини [PERSON] , складеного Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції за номером 1788 від 03.07.1987 року, де у відомостях про батьків вказати батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , місце народження: м.Дніпропетровськ, змінивши прізвище батька з « [PERSON] » на « [PERSON] », по-батькові та ім`я залишити без змін. В обґрунтування поданої заяви зазначила, що вона є донькою [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.08.2022 року. У зв`язку з чим, 21.05.2024 року вона звернулась до державного нотаріуса Другої дніпровської державної нотаріальної контори Олехнович Л.Ю. із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] . У своїй заяві вона зазначила, що померлий є її батьком. Крім того, у матеріалах спадкової справи наявним є заповіт, складений спадкодавцем [PERSON] , [INFO] на її ім`я. Згідно даного заповіту померлий заповів усе належне йому майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось, та усі майнові права та обов`язки, які належали спадкодавцю на день смерті. Крім того, державним нотаріусом їй було роз`яснено, що оподаткування спадщини залежить від ступеня споріднення спадкоємця та спадкодавця, а також від резидентського статусу цих осіб. Зокрема, об`єкти спадщини, успадковані членами сім`ї спадкодавця першого та другого ступеня споріднення оподатковуються за нульовою ставкою податку на доходи фізичних осіб. Вартість будь-якого об`єкта спадщини, що успадковується спадкоємцями, які не є членами сім`ї спадкодавця першого та другого ступенів споріднення оподатковуються податком на доходи фізичних осіб за ставкою 5% або 18%. Враховуючи, що вона є донькою померлого, тому спадщина, успадкована нею буде оподатковуватися за нульовою ставкою податку на доходи фізичних осіб. Проте, у її свідоцтві про народження, виданим повторно 27.01.2001 року відділом РАЦС Бабушкінського району управління юстиції м. Дніпропетровська, батьком зазначено « [PERSON] ». Як встановлено було державним нотаріусом, у повному витязі ДРАЦС про народження заявника у графі «підстава запису відомостей про батька» зазначено - заява матері та її підпис вх.71 від 03.07.1987 року. Інших відомостей/документів, які б підтверджували зміну прізвища батька з « [PERSON] » на « [PERSON] » або встановлення батьківства [PERSON] у реєстрі ДРАЦС або заявника відсутні. На час її народження у 1987 році її батьки не перебували в офіційному шлюбі. Крім того, на момент її народження батьки перебували у стані конфлікту, мати не знала яким буде їх подальше життя. З урахуванням вищезазначеного, її батьком було зазначено - « [PERSON] », тобто, фактично, зазначено прізвище її матері, а ім`я та по батькові її батька. З часом її батьки налагодили свої стосунки, та вирішили проживати разом, продовжуючи перебувати у цивільному шлюбі, а з 1990 року зареєстрували шлюб офіційно. За життя батька ними так і не було внесено змін у реєстр ДРАЦС щодо батьківства [PERSON] . З урахуванням вищезазначеного, на даний час у неї виникла необхідність у встановленні факту батьківства, адже встановлення даного факту має для неї юридичне значення, оскільки це необхідно їй для надання документів про підтвердження батьківства померлого для оформлення свідоцтва про право на спадщину, та для подальшого оподаткування за нульовою ставкою податку на доходи фізичних осіб. Ухвалою суду від 13.05.2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. Ухвалою суду від 30.06.2025 року задоволено заяву заінтересованої особи [PERSON] про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. 28.08.2025 року заявником [PERSON] через систему «Електронний суд» подано до суду уточнену заяву про встановлення факту родинних відносин. Ухвалою суду від 02.09.2025 року прийнято до розгляду уточнену заяву [PERSON] . Постановлено в подальшому розглядати справу з урахуванням уточнених заявлених вимог. Замінено заінтересовану особу - [PERSON] на належну - Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), залучивши її до участі у даній справі. Ухвалою суду від 02.09.2025 року залишено без розгляду клопотання заявника [PERSON] про витребування доказів. Ухвалою суду від 02.09.2025 року задоволено заяву [PERSON] про виклик свідків [PERSON] , 1956 року народження, та [PERSON] , 1961 року народження. Заявник [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримала, просила задовольнити. Надала пояснення аналогічні змісту заяви. Представник заінтересованої особи Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду лист, відповідно до якого просив провести розгляд справи без його участі, зазначив, що проти заявлених вимог заявника відділ ДРАЦС не заперечує та просить винести рішення згідно чинного законодавства. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що заявник є її донькою. [PERSON] є її батьком. Коли реєстрували народження доньки у шлюбі не перебували. Фактично проживали за адресою: [ADDRESS] з 1984 року. [PERSON] не вважав процес встановлення батьківства обов`язковим. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою та хрещеною заявника. З 1984 року постійно спілкувалася з цією сім`єю. В них були дуже теплі стосунки до самої смерті [PERSON] . Вважає не встановлення факту батьківства [PERSON] звичайною халатністю. Суд, заслухавши пояснення заявника, а також свідків, дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого (повторно) 27.07.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, [PERSON] народилася [INFO] , її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.19). Як вбачається із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00052936944 від 11.08.2025 року, відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані за заявою матері вх.№71 від 03.07.1987 року (а.с.73-77). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.08.2022 року, виданого Новокодацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м.Дніпрі (а.с.22). 21.05.2024 року [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Другої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно [PERSON] , який помер [INFO] , останнє місце проживання якого було за адресою: [ADDRESS] . Проте, постановою державного нотаріуса Другої дніпровської державної нотаріальної контори Олехнович Л.Ю. від 21.05.2024 року (а.с.30-31) заявнику було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Приймаючи дану постанову нотаріус зазначила, що згідно документів, що містяться у спадковій справі померлого [INFO] [PERSON] , заяву про прийняття спадщини подала [PERSON] , [INFO] , у якій зазначила, що померлий є її батьком. Інших заяв спадкоємців немає. Також спадкова справа містить заповіт (а.с.10), складений спадкодавцем [PERSON] 07.07.2022 року на ім`я заявника [PERSON] . Проте, у свідоцтві про народження [INFO] [PERSON] , батьком зазначено [PERSON] . У повному витязі ДРАЦС про народження заявника у графі «підстава запису відомостей про батька» зазначено - заява матері та її підпис вх.71 від 03.07.1987 року. Інших відомостей/документів, які б підтверджували зміну прізвища батька з « [PERSON] » на « [PERSON] » або встановлення батьківства [PERSON] у реєстрі ДРАЦС або заявника відсутні. Як зазначає заявник, державним нотаріусом їй було роз`яснено, що оподаткування спадщини залежить від ступеня споріднення спадкоємця та спадкодавця, а також від резидентського статусу цих осіб. Зокрема, об`єкти спадщини, успадковані членами сім`ї спадкодавця першого та другого ступеня споріднення оподатковуються за нульовою ставкою податку на доходи фізичних осіб. Вартість будь-якого об`єкта спадщини, що успадковується спадкоємцями, які не є членами сім`ї спадкодавця першого та другого ступенів споріднення оподатковуються податком на доходи фізичних осіб за ставкою 5% або 18%. Враховуючи, що вона є донькою померлого, тому спадщина, успадкована нею буде оподатковуватися за нульовою ставкою податку на доходи фізичних осіб. В судовому засіданні встановлено, що на час народження заявника у 1987 році її батьки не перебували в офіційному шлюбі. Крім того, на момент її народження батьки перебували у стані конфлікту, у зв`язку з чим її батьком було зазначено - « [PERSON] », а саме зазначено прізвище її матері, а ім`я та по батькові її батька. З часом її батьки налагодили свої стосунки, та вирішили проживати разом, продовжуючи перебувати у цивільному шлюбі, а з 1990 року зареєстрували шлюб офіційно, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 16.10.1990 року, та показами свідка [PERSON] . Під час перебування у шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народився син - брат заявника, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.11.2005 року, видане Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.27). З копії паспорта померлого [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Ленінським РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС Укр. у Дніпропетровській обл 29.04.2013 року, копії домової книги для прописки громадян, проживаючих в будинку [ADDRESS] , вбачається, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] постійно був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] зазначає, що за своє життя вони з батьком підтримували хороші, теплі відносини, разом з матір`ю і братом були зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] , що підтверджується матеріалами справи. Також до матеріалів справи заявником додані спільні сімейні фото. Судом встановлено, що причиною звернення із заявою про встановлення факту батьківства між [PERSON] та померлим [PERSON] стало те, що заявник не може успадкувати спадщину після смерті батька як член сім`ї першого ступеня споріднення. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. При цьому визначений у частини першій статті 315 ЦПК України перелік фактів, які можуть встановлюватися судом, не є вичерпним. Згідно з частиною другою статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд зазначає, що відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. При цьому наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, зокрема, факт батьківства. Отже, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц. Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Отже, заява про встановлення юридичного факту батьківства померлого [PERSON] відносно [PERSON] підлягає вирішенню за правилами цивільного судочинства в окремому провадженні. Згідно з положеннями статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається, зокрема, за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. За приписами статті 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. На підставі абзацу першого частини першої статті 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно з п. 7, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18, предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи; тлумачення норм ст. 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства; підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (ст. 128 СК України); доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Суд встановив, що внаслідок смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відповідно до положень ст. 130 СК України встановлення факту його батьківства відносно [PERSON] можливе за рішенням суду. З матеріалів справи, з показань свідків, фотографій, долучених до справи, вбачається, що померлий [PERSON] визнавав своє батьківство щодо [PERSON] . Таким чином, судом встановлено, що за життя померлий визнавав своє батьківство щодо [PERSON] вважав її своєю рідною донькою та виховував її. Також у свідоцтві про народження заявниці її батьком записаний [PERSON] , що узгоджується з іменем та по батькові померлого [PERSON] . Тому суд вважає підтвердженим факт батьківства [PERSON] щодо [PERSON] . Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення та підтверджується наявними у справі доказами у їх сукупності, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved