Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

Позивач ТОВ «Іннова Фінанс» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.04.2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання грошових коштів у позику № 3558060424. Вказаний договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст.3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.2.2 Договору позики, позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму у розмірі 14 000,00 грн. шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно п.2.6.1, 2.6.2, 2.6.3 цього договору, його додатків. Умовами вказаного договору позики передбачено: тип позики кредит; мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби; строк позики (строк дії договору) 360 днів; стандартна процентна ставка 2,2 % на день; зниена процентна ставка 1,7 % в день. Як зазначає позивач, відповідач всупереч умовам договору позики свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив, внаслідок чого станом на день звернення до суду з даною позовною заявою, має заборгованість перед позивачем у розмірі 93 772,00 грн., з яких: 14 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 79 772,00 грн. - заборгованість за процентами, нарахованими по 20.12.2024 року включно. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити його вимоги та стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 24.12.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. 23.06.2025 року до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву. У даному відзиві відповідач заперечує проти позовних вимог, вказуючи на відсутність доказів того, що укладення кредитного договору відбулось в порядку, визначеному чинним законодавством, в тому числі немає доказів проведення ідентифікації, підписання кредитного договору кредитодавцем тощо. Відповідач стверджує, що позивачем не доведено факту укладення кредитного договору, що свідчить про те, що сторонами не було погоджено розмір та умови надання і повернення грошових коштів, а також сплати процентів та відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язань. Крім того, позивачем не доведено належними та допустимим доказами факту отримання ним від позивача будь яких коштів. Заперечуючи проти позову, відповідач вказав, що нарахування процентів за кредитним договором не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки відповідно до ЗУ «Про споживче кредитування» встановлюється максимальна процентна ставка у розмірі 1 %, а позивач не привів норми договору позики відповідно до вказаної норми, а тому умови договору в цій частині є нікчемними. Посилаючись на викладені обставини, відповідач просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. 24.06.2025 року до суду надійшла відповідь представника позивача Шведкої Д.І. на відзив відповідача. У даній відповіді представник позивача вказує на наявність належних доказів укладення договору, надання відповідачу кредитних коштів, а також обґрунтованість нарахування відсотків, в зв`язку із чим просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 29.07.2025 року витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» належним чином завірені документи, які підтверджують надходження на картковий рахунок [PERSON] , ІПН [NUMBER] , № [NUMBER] , грошових коштів у розмірі 14000 грн. від ТОВ «Іннова Фінанс», за допомогою надавача послуг ТОВ ФК «Контрактовий дім» за 05.04.2024 року; виписку з карткового рахунку [PERSON] , ІПН [NUMBER] , № [NUMBER] для підтвердження отримання кредитних коштів у розмірі 14000 грн. відповідно до умов Договору про надання грошових коштів у позику №3558060424 від 05.04.2024 року з 05.04.2024 року по 06.04.2024 року. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, в позові просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи обставини справи, наявність відзиву та достатність часу для реалізації сторонами своїх прав на захист, суд вважає можливим провести судовий розгляд у відсутність сторін на підставі наявних доказів. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, відповідно до відомостей, що викладені в Анкеті клієнта (витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи https://finsfera.ua//), відповідач [PERSON] звернувся до позивача ТОВ «Іннова Фінанс» із заявкою про отримання грошових коштів в сумі 14 000,00 грн., дата отримання кредиту: 04.04.2024 року, із зазначенням номеру електронного платіжного засобу (картки) [NUMBER] . 05.04.2024 року між позивачем ТОВ «Іннова Фінанс» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про надання грошових коштів у позику № 3558060424. Відповідно до положень розділу 2 вказаного Договору, за цим договором позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму у розмірі 14 000,00 грн., строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, стандартна процентна ставка 2,2 % в день та застосовується у межах строку кредиту, знижена процентна ставка 1,7 % в день. Договір позики підписано відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора q2kpprggg. Також, під час укладення вказаного договору позики, відповідачем 05.04.2024 року підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором додаток №1 до Договору про надання споживчого кредиту (Графік платежів), що є Таблицею обчислення загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за договором надання грошових коштів у позику, в якому відображені: дата видачі позики/дата платежу, кількість днів у розрахунковому періоді, чиста сума позики/сума платежу за розрахунковий період, сума позики за договором/погашення суми позики, проценти за користування позикою, реальна річна процентна ставка, загальна вартість позики, а також паспорт споживчого кредиту, в якому викладені умови надання позивачем кредитних коштів відповідачу. 16.05.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» та ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» укладено договір про надання послуг з приймання та переказу платежів №160523/1, відповідно до якого клієнт доручає ФК за відповідну плату здійснювати перекази коштів (платежів) з використанням реєстру виплат на користь отримувачів відповідно до правил МПС для сервісів Visa Direct/Master Card Money Send. Відповідно до квитанції до платіжної інструкції №19818-1354-98978885 від 05.04.2024 року ТОВ «Іннова Фінанс» через ТОВ ФК «Контрактовий дім» перерахувало грошові кошти в сумі 14 000,00 грн., призначення платежу: кредитні кошти від ТОВ «Іннова Фінанс» Поповнення картки MasterCard [NUMBER] , номер ІД операції: 1389537790 . З листа АТ КБ «ПриватБанк» від 03.09.2025 року № 20.1.0.0.0/7-250825/96090-БТ вбачається, що на ім`я [PERSON] у банку емітовано карту [NUMBER] . З долученої до листа виписки по рахунку відповідача вбачається зарахування 05.04.2024 року грошових коштів в розмірі 14 000,00 грн. Вищевказане свідчить про те, що позивачем свої зобов`язання виконано та надано відповідачу кредитні кошти. Проте відповідач не виконав своїх зобов`язань, викладених у договорі позики, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Положеннями ч. 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Положеннями статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону Україну «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позивач повністю виконав свої зобов`язання перед відповідачем, перерахувавши на картковий рахунок останнього кошти в сумі 14 000,00 грн., про що свідчать вищевказані довідка ТОВ ФК «Контрактовий дім», лист АТ КБ «ПриватБанк» та виписка з рахунку відповідача. Стороною відповідача не надано суду допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що [PERSON] не укладав з ТОВ «Іннова Фінанс» вказаного вище кредитного договору. Крім того, виходячи з вищенаведених положень законодавства та встановлених обставин справи, посилання відповідача в поясненнях на те, що відсутні докази укладення кредитного договору, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказаний договір підписаний електронним підписом, використання якого не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу ним на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. У свою чергу, доказів того, що персональні дані відповідача (копія паспорта громадянина України, РНОКПП, реквізити банківської картки на яку первісним кредитором здійснювалось перерахування позичених грошових коштів, номер телефону), використані неправомірно для укладення кредитних договорів від його імені, ним до суду не надано. Також слід звернути увагу на те, що відповідач до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій не звертався. Також, відсутні докази того, що вказаний у кредитному договорі номер телефону, на який направлявся одноразовий ідентифікатор, не належить відповідачу. Таким чином, факт підписання сторонами договору надання грошових коштів у позику № 3558060424 від 05.04.2024 року та отримання коштів відповідачем не спростовано, а тому суд вважає укладеним кредитний договір між сторонами. Відповідно до пункту 5.1.13 договору про надання грошових коштів у позику, товариство має право вимагати від позивальника дострокового повернення кредиту, строк сплати якого ще не настав в повному обсязі у порядку та випадку передбаченому п. 6.4. договору. Тобто сторони врегулювали у договорі питання дострокового повернення кредиту зміну строку виконання основного зобов`язання. Згідно зі ст. 530 Цивільного Кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України). Відповідач кредитні кошти отримав, але свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконав, доказів на спростування отримання кредиту в сумі 14 000,00 грн. не надав. Враховуючи, що кошти фактично отримані відповідачем та в добровільному порядку кредитору не повернуті, позивач має право вимагати виконання договору в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а відтак, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати відповідачем обов`язку з повернення коштів. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення в судовому порядку суми заборгованості за основним зобов`язанням в розмірі 14 000,00 грн., а тому задовольняє позовні вимоги в цій частині. Щодо вимог позивача про стягнення відсотків із відповідача у розмірі 79 772,00 грн. із розрахунку 2,2% у день, нарахованих останньому за період з 05.05.2024 року по 20.12.2024 року включно суд зазначає наступне. За змістом ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України). Визначаючи зміст правовідносин, які виникли між сторонами кредитного договору, суди повинні встановити: на які потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення боржником особистих економічних та побутових потреб. Установивши, що кредитування здійснювалось на споживчі потреби, суд повинен застосувати до встановлених правовідносин законодавство щодо захисту прав споживачів (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 14.09.2016 у справі № 6-223цс16). Суд звертає увагу, що в договорі про надання грошових коштів у позику № 3558060424 від 05.04.2024 року зазначено, що цей кредит є споживчим. Таким чином, судом установлено, що кредитні правовідносини, які виникли між сторонами мають споживчий характер, а тому на них поширюються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Як убачається з розрахунку заборгованості наведеного по тексту позовної заяви за договором надання грошових коштів у позику № 3558060424 від 05.04.2024 року, розрахунок проведений з 05.04.2024 року до 20.12.2024 включно та заборгованість за нарахованими відсотками за вказаний період становить 79 772,00 грн. При цьому, відповідно до даного розрахунку розмір відсоткової ставки у день визначений у розмірі 2,2 %, відповідно до умов договору про надання грошових коштів у позику № 3558060424 від 05.04.2024 року. Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX внесені зміни, зокрема, до Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % (статтю 8 доповнено частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-ІХ від 22.11.2023). Згідно з п.17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 % (Розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" доповнено пунктом 1 згідно із Законом № 3498-ІХ від 22.11.2023). Відповідно до розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ, цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Згідно з карткою документа Закону № 3498-ІХ визначено, що дата публікації 23 грудня 2023 року, дата набрання законної сили 24 грудня 2023 року. Тобто, з 24 грудня 2023 року та протягом перших 120 днів (до 22.04.2024 року) розмір денної процентної ставки при укладенні кредитного договору не може перевищувати 2,5 %. Національним банком України у листі від 20 лютого 2024 року «Щодо дотримання законодавства у сфері споживчого кредитування» надано роз`яснення щодо застосування Закону № 3498-ІХ, а також п. 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» з метою недопущення порушення прав споживачів. Так, у пункті 2 вказаного листа щодо максимального розміру денної процентної ставки Національним банком України роз`яснено, що «відповідно до пункту 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення" Закону про споживче кредитування тимчасово протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом № 3498-ІХ, тобто до 20.08.2024 року включно, встановлено максимальний розмір денної процентної ставки, який не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22.04.2024 року включно); протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23.04.2024 року до 20.08.2024 року включно). На підставі частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», починаючи з 241 дня з дня набрання чинності Законом № 3498-ІХ, тобто з 21.08.2024 року, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої статті 8 Закону «Про споживче кредитування», не може перевищувати 1%. Враховуючи, що договір про надання грошових коштів у позику № 6558060424 укладено 05.04.2024 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому за період з 05 квітня (день укладення договору та отримання позики) по 22 квітня 2024 року (день закінчення встановлених законодавством перших 120 днів) проценти за користування повинні були нараховуватись з розрахунку обумовленої сторонами денної відсоткової ставки розміром 2,2%, що за 18 днів становить 5544,00 грн. За період з 23 квітня по 20 серпня 2024 року (період встановлених законодавством наступних 120 днів) проценти повинні нараховуватись із застосуванням максимального розміру денної процентної ставки в розмірі 1,5%, що за 120 днів становить 25 200,00 грн. Лише з 21 серпня по 20 грудня 2024 року проценти повинні нараховуватись відповідно до частини 5 статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" за денною ставкою 1%, що за 122 дні складає 17 080,00 грн. Тому, зважаючи на засади диспозитивності цивільного судочинства, за заявлений позивачем період, а саме з 05 квітня по 20 грудня 2024 року, тобто за 260 днів, до стягнення підлягає 47 824, 00 грн. заборгованості за процентами, в зв`язку із чим позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача процентів підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором надання грошових коштів у позику № 3558060424 від 05.04.2024 року в обумовлені договором строки, а тому позовні вимоги ТОВ «Іннова Фінанс» підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за вказаним договором у розмірі 61 824,00 грн., з яких: 14 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 47 824,00 грн. заборгованість за процентами. Інші доводи сторони відповідача на висновки суду не впливають і підстав для відмови в задоволенні позову повністю або в іншій частині не дають. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «Іннова Фінанс» підлягають частковому задоволенню, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути частину сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1597,09 рн. пропорційно до суми задоволених судом вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial