Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, зазначивши, що успадкував після смерті матері житловий будинок по [ADDRESS] , отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 01.04.2025 року. Зазначений будинок з часу його набуття та до часу смерті матері належав виключно останній, у ньому були зареєстровані виключно члени сім`ї, в тому числі і він, позивач по справі. Під час реєстрації права власності на будинок після прийняття спадщини, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про арешт, накладений у 1985 році «за повідомленням б/н Громхарчування» У цьому записі як власник , зазначена інша особа, яка ніколи не проживала у будинку та не була його власником і не мала до нього жодного відношення. У сформованій нотаріусом інформаційній довідці за № 420570191, згідно з інформацією з Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна будинку [ADDRESS] зареєстроване обтяження на нерухоме майно, реєстраційний номер 7107700 25.04.2008, реєстратор Кропивницька міська державна нотаріальна контора № 1, підстава обтяження повідомлення б/н 13.02.1985, Громхарчування, об`єкт обтяження будинок , адреса: [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , додаткові дані: архівний запис № 78862-1192 від 13.08.2000, заявник Новоукраїнська РДНК. У змісті обтяження вказано, що воно стосується [PERSON] , без жодних інших ідентифікуючих даних. Іншим шляхом позивач не може відновити порушене право, тому він звернувся до суду. Представник позивача скерувала до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та представника. Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв, відзиву на позов не подав. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач успадкував після смерті матері житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.13-14) За інформацією Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області від 16.09.2025 року, згідно адресної книги Першої кіровоградської ДНК для реєстрації заборон (арештів на будинки (1985-1999 р.) та алфавітної книги заборон Першої кіровоградської ДНК по прізвищах (1950 1999 р.), запит щодо вищевказаної адреси ( [ADDRESS] ) відсутній. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.5-8), зі змісту обтяжень вбачається, що воно стосується [PERSON] . Позивач в інший спосіб, крім скасування арешту в судовому порядку захистити своє порушене право не може. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Зазначені правовідносини регламентуються: -\~ст. 4 ЦПК України, за якою кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; -\~ст. 321 ЦК України, відповідно до якої право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом; -\~ст. 391 ЦК України, за якою власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. -\~ст. 34 Закону України "Про нотаріат", відповідно до якої нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: зокрема, накладають та знімають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягає державній реєстрації; - ч. 4\~ст. 31-2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", згідно з якою державна реєстрація припинення обтяження речових прав у результаті зняття нотаріусом заборони на відчуження нерухомого майна відповідно до\~Закону України "Про нотаріат"\~проводиться нотаріусом, яким знято відповідну заборону на відчуження нерухомого майна, одночасно з її зняттям; - п. 5.1. Глави 15 Розділу II "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 N 296/5, за яким нотаріус знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Згідно із ч. 5ст. 18\~Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Згідно із п. 5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Якщо заборону знімає нотаріус, який її не накладав, він направляє за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладання заборони, повідомлення про зняття заборони. Таким чином, накладення заборони на нерухоме майно та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за відсутності виконавчого провадження, обмежує права позивача як власника та позбавляє можливості в повній мірі користуватися, володіти та розпоряджатися належним йому майном, що є неприпустимим. Таким чином, накладений арешт на нерухоме майно порушує право позивача у справі, на продаж даного будинку. У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна. Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арештів (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача на реалізацію своїх майнових прав, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. На підставі наведеного,

Outcome: approved