Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

у травні 2025 року ТОВ "КК "Причал 8" звернулося до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що ТОВ "КК "Причал 8" є управителем багатоквартирного будинку [ADDRESS] . [PERSON] є власником квартири № 280 у зазначеному будинку. У зв`язку із несплатою коштів за надані житлово-комунальні послуги, у [PERSON] утворилася заборгованість, яка складає 10 195, 12 грн. Наразі позивач просить суд стягнути із відповідача суму вказаної заборгованості, витрати понесені позивачем на правову допомогу у розмірі 5500,00 грн та суму сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 травня 2025 року позовну заяву було передано для розгляду судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 15 травня 2025 року. Відповідно до відомостей, які містяться у Єдиному державному демографічному реєстрі, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (тимчасово окупована територія). Згідно інформації, яка надійшла до суду з Управління соціальної та ветеранської політики Дарницької РДА, [PERSON] на обліку в управлінні як внутрішньо переміщена особа не перебуває. Відповідно до інформації, яка надійшла до суду від Міністерства соціальної політики України, у Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб відсутня інформація щодо [PERSON] . Ухвалою від 15 липня 2025 року суд (із врахуванням положень частини дев`ятої статті 28 ЦПК України) відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 13 серпня 2025 року на 14:30 год. Судове засідання призначене на 13 серпня 2025 року було відкладено за клопотання представника позивача на 02 вересня 2025 року на 12:30 год. 02 вересня 2025 року до суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі, відповідно до яких представником позивача було зазначено, що тарифи, відповідно до яких позивачем стягуються кошти за надані послуги, визначені відповідними договорами та додатками до них. Разом з тим, представник позивача просив долучити до матеріалів справи копію типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, додатки, та додаткові до нього, а також копію типового договору про компенсацію витрат. Судове засідання призначене на 02 вересня 2025 року не відбулося у зв`язку із тривалою повітряною тривогою, та згодом було призначено на 07 жовтня 2025 року на 14:30 год.. У судове засідання призначене на 07 жовтня 2025 року учасники справи не з`явилися; матеріали справи містять заяву представника позивача про розгляд справи за його відсутності; причини неявки відповідача суду не відомі, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, а саме - шляхом надсилання повістки про виклик до суду на адресу місця знаходження майна, власником якого вона є, яка повернулася до суду без вручення адресату із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Судової влади України. Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористалася своїм процесуальним правом та не направила суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку. 15 грудня 2021 року між ТОВ «Сіті-Форус» та ТОВ «Інвестбудгаличина» було укладено договір № КІ151221 про передачу в управління багатоквартирного житлового будинку, відповідно до пункту 1.1 якого, забудовник передає, а управитель приймає та зобов`язується виконувати функції управління багатоквартирним будинком по об`єкту «Будівництво житлового комплексу з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями та паркінгом на [ADDRESS] № 1 секції, що знаходяться за поштовою адресою: [ADDRESS] , відповідно до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Додатком до вказаного договору є акт приймання-передачі будинку в управління від 15 грудня 2021 року. 01 березня 2023 року між ТОВ «Інвестбудгаличина», ТОВ «КК «Ваша оселя» та ТОВ «КК «Причал 8» було укладено договір №б/н про заміну сторони договору, відповідно до якого сторони домовилися замінити одну із сторін у договорі про поетапну передачу функцій управління багатоквартирного будинку №б/н від 01 березня 2023 року за адресою: [ADDRESS] , укладеного між первісним управителем (ТОВ «Інвестбудгаличина») та управителем 2 (ТОВ «КК «Причал 8»), а саме передати новому управителю (ТОВ «КК «Ваша оселя» усі права та обов`язки первісного управителя (ТОВ «Інвестбудгаличина») за основним договором. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , загальною площею 85,3 кв.м., про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини другої статті 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Згідно із статтею 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Статтею 151 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. За приписом статті 162 ЖК Української РСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно пунктів 5, 10 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу № 14 ТОВ «КК «Причал 8» від 01 березня 2023 року було затверджено тариф у розмірі 15,60 грн за 1 кв.м. у житловому комплексі «Причал 8» (вул. Гліба Бабіча, 8-б). У додатку до даного наказу зазначені складові тарифу, їх вартість, та загальна сума - 15,60 грн за 1 кв.м. Також матеріали справи містять копію типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, додатком 2 до якого є відомості про тариф та його складові, та згідно якого тариф за управління складає 15,60 грн за кв.м. Окрім того, матеріали справи містять копію додаткової угоди до типового договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, додатком до якого є відомості про додаткові послуги управителя, серед яких: охорона (консьєрж) - 275,60 грн/за місяць; технічне обслуговування систем шлагбаумів - 15,00 грн/за місяць; обслуговування систем контролю - 50,00 грн/за місяць; сервіс відео спостереження - 50,00 грн/за місяць; вивезення будівельного сміття з житлового приміщення за метр квадратний з квартири - 34,70 грн/одноразово; додаткові послуги «Мій дім» - 3,00 грн/за місяць. Позивач зазначає, що відповідач неналежним чином здійснювала оплату вартості отриманих житлово-комунальних послуг, у зв`язку із чим у відповідачки виник борг, який становить 10195,12 грн. Відповідно до положення частини четвертої статті 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Згідно із статтею 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Судом встановлено, що відповідач, будучи власником нерухомого майна та отримуючи послуги від позивача, не виконувала покладений на неї договором і законом обов`язок по оплаті наданих послуг, внаслідок чого у неї виникла заборгованість у загальному розмірі 10 195, 12 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком. З розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість у розмірі 10 195,12 грн складається із: компенсації витрат за утримання комірки, сервісу відео спостереження, відшкодування витрат за електроенергію (МЗК, ліфти), системи контролю доступу, вивезення ТПВ на метр квадратний, додаткові інформаційні послуги, утримання будинку та прибудинкової території, послуг служби консьєржів, компенсації за технічне обслуговування систем шлагбаумів. Відповідно до розрахунку заборгованості вбачається, що станом на листопад 2024 року сальдо на початок місяця складало 20 757,01 грн, та відповідно до даних, які містяться у розрахунку заборгованості, вказана сума була повністю погашена 15 листопада 2024 року. Таким чином стягненню із відповідача підлягає заборгованість, яка утворилася починаючи із грудня 2024 року. Суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території, що виникла у період з грудня 2024 року по березень 2025 року включно, що складає 5322,72 грн, оскільки матеріали справи містять відомості про тарифи, які застосовувалися для вирахування розміру заборгованості. Також суд зазначає, що матеріали справи містять копію типового договору та додаткової угоди до типового договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, додатком до якого є відомості про додаткові послуги управителя, серед яких: охорона (консьєрж) - 275,60 грн/за місяць; технічне обслуговування систем шлагбаумів - 15,00 грн/за місяць; обслуговування систем контролю - 50,00 грн/за місяць; сервіс відео спостереження - 50,00 грн/за місяць; вивезення будівельного сміття з житлового приміщення за метр квадратний з квартири - 34,70 грн/одноразово; додаткові послуги «Мій дім» - 3,00 грн/за місяць, а відтак, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за надані послуги. Разом з тим вбачається, що згаданий договір та додаткова угода до нього датовані 2025 року, а відтак, стягненню підлягає заборгованість за надані послуги, яка виникла починаючи із січня 2025 року, що за підрахунком суду складає: 150,00 грн - сервіс відео спостереження; 150,00 грн - системи контролю доступу; 9,00 грн - додаткові інформаційні послуги; 825,00 грн - послуги служби консьєржів; 45,00 грн - компенсація за технічне обслуговування шлагбаумів. Разом з тим, не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованість за: компенсацію витрат за утримання комірки, відшкодування витрат за електроенергію (МЗК, ліфти), вивезення ТПВ на метр квадратний, оскільки до матеріалів справи не надано жодних доказів, що кошти за вказані послуги мають сплачуватись саме на користь позивача, а також не надано розрахунку, яким чином це борг вираховувався. Відповідачем не надано суду заперечень щодо наданих/отриманих послуг, відсутність обов`язку щодо сплати коштів за надані послуги, відсутність заборгованості з оплати комунальних послуг чи наявність її в у меншому розмірі, ніж визначено позивачем. Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме - стягненню заборгованості за житлово-комунальні послуги у загальному розмірі 6501, 72 грн, з яких: 5322,72 грн - утримання будинку та прибудинкової території, 150,00 грн - сервіс відео спостереження; 150,00 грн - системи контролю доступу; 9,00 грн - додаткові інформаційні послуги; 825,00 грн - послуги служби консьєржів; 45,00 грн - компенсація за технічне обслуговування шлагбаумів. Разом з тим позивач просив стягнути з відповідача витрати понесені ним на правничу допомогу у розмірі 5500,00 грн. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до положень пункту 1.1 договору про надання правничої допомоги № /п від 09 квітня 2025 року, укладеного між ТОВ «КК «Причал 8» та адвокатом Мартинюк Н.В., клієнт доручає, а адвокат відповідно до чинного законодавства України, приймає на себе зобов`язання в якості правової (правничої) допомоги здійснювати представницькі повноваження консультації, надавати інші види правової (правничої) допомоги, в обсязі та на умовах, встановлених цим договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги на всі фактично понесені адвокатом витрати у зв`язку з виконанням даного договору. Згідно пункту 4.5 договору, розмір основного гонорару складає 5500,00 грн, з яких аванс складає 2000,00 грн, сплачується клієнтом за кожний поданий адвокатом позов про стягнення заборгованості в інтересах клієнта. Решта суми основного гонорару 3500,00 грн сплачується клієнтом на протязі 5 днів після стягнення заборгованості. Відповідно до акту наданих послуг № 2 від 05 травня 2025 року, адвокат надав послугу із комплексного супроводу справи у суді першої інстанції щодо боржника [PERSON] на суму 10 195,12 грн; загальна вартість послуг - 5500,00 грн, платіж за підготовку документів - 2000,00 грн. Відповідно до платіжної інструкції № 697 від 05 травня 2025 року ТОВ «КК «Причал 8» перерахувало на користь Мартинюк Н.В. кошти у розмірі 24 000,00 грн. Отже, адвокатом надано суду докази щодо понесених позивачем витрат на правничу допомогу. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц). Отже, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, що вказана категорія справ не є складною та існує чисельна усталена судова практика щодо розгляду аналогічних справ, враховуючи зміст позовних вимог, обґрунтування, викладені обставини, долучені докази, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з огляду на розгляд справи у спрощеному позовному провадженні, з`явлення представника позивача лише в одне судове засідання, зважаючи на співмірність витрат на правову допомогу, складність даної справи та ціну позову, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, та враховуючи те, що позовні вимоги були задоволені частково, суд визначає вартість наданих послуг у розмірі 2000,00 грн. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі положень статті 141 ЦПК України суд покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1931, 04 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial