Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] через свого представника адвоката Вільчинського В.О. звернулися до суду з позовом до Городоцької міської ради Хмельницької області про визнання права власності на домоволодіння, яке знаходиться по [ADDRESS] , по частки кожен, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі звернулися до приватного нотаріуса із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину на частки даного домоволодіння кожен. Однак їм було відмовлено у вчинені будь-яких нотаріальних дій, оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності на домоволодіння за спадкодавицею. В підготовче судове засідання позивачі та їх представник не з`явились. Представник позивачів попередньо подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, однак до суду надійшла заява про те, що останній позов визнає в повному обсязі і просить справу розглянути за наявними матеріалами за його відсутності. Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін (їх представників). Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, оголосивши заяви сторін (їх представників), перевіривши матеріали справи в межах наданих суду доказів, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що домоволодіння по [ADDRESS] станом на 01.01.1992 рахувалося за [PERSON] як головою двору, згідно архівного витягу з погосподарських книг по Жищинецькій сільській раді Городоцького району Хмельницької області (а.с.13). Так, з копії заповіту, що міститься в матеріалах справи вбачається, що спадкодавець [PERSON] заповіла [PERSON] та [PERSON] усе своє майно в рівних частках (а.с.18). Правовстановлюючі документи на домоволодіння в с.Жищинці Хмельницького району Хмельницької області [PERSON] за життя не виготовила. Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] [INFO] померла (а.с.15). Позивачі належним чином прийняли спадщину після померлої [PERSON] , що підтверджується копією спадкової справи №217/2016 від 08.09.2016, заведеної після смерті [PERSON] , яка була витребувана судом у приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Якимишина С.Є.. З даної копії спадкової справи також вбачається, що окрім позивачів, інших спадкоємців, в тому числі і на обов`язкову частку у спадщині, немає(а.с.53-79). В підтвердження складу спадкового майна до матеріалів справи додано копію довідки КП «Городоцьке БТІ» №283 від 03.06.2025 про склад спадкового домоволодіння, що знаходиться по [ADDRESS] , яке складається з: 1) глиновалькованого житлового будинку «А» загальною площею 47,0 кв.м, житловою площею 37,7 кв.м; 2) глиновалькованого хліва «Б» загальною площею 48,9 кв.м; 3) цегляної літньої кухні «В» загальною площею 21,8 кв.м. Будівництва, реконструкції та перепланувань, здійснення яких відповідно до чинного законодавства передбачає наявність дозвільних документів, не виявлено (а.с.23). Для підтвердження вартості спадкового майна до матеріалів справи долучено звіт №51 від 03.09.2025 про оцінку майна-домоволодіння, у відповідності до якого його вартість складає 87420,00 грн (а.с.37-43). Позивачі у встановленому порядку не можуть оформити право власності на дане домоволодіння в рівних частках (по частки кожен), оскільки за життя спадкодавиці не було виготовлено правовстановлюючих документів на нього. Підтвердженням цього є постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.09.2025 №304/02-31 та №303/02-31, що містяться в матеріалах справи (а.с.21, 22). Згідно звіту про технічний стан будівельних конструкцій індивідуального житлового будинку з господарськими будівлями вбачається, що спадкове домоволодіння станом на 25.09.2025 знаходиться в задовільному стані та придатне для проживання (а.с.27-36). Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Отже, системний аналіз зазначених норм права та їх тлумачення свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Проте, відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном. Такий же висновок міститься у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі N 303/6974/16 (провадження N 61-39511св18). Враховуючи норми статей 186, 380, 381 ЦК України, господарсько-побутові будівлі (сарай, гараж, санвузол і под.), наземні і підземні комунікації (водопостачання, очисні споруди тощо), що розташовані з житловим будинком на одній земельній ділянці і призначені для забезпечення власника необхідними засобами благоустрою, вважаються приналежністю головної речі і не є самостійними нерухомими речами. Суд приходить до висновку, що оскільки спадкування охоплює перехід всіх прав та обов`язків (за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу спадщини ст. 1219 ЦК України), то спадкуванню підлягають і права та обов`язки щодо об`єктів нерухомого майна, які знаходились у володінні спадкодавця хоча і не були оформленні у встановленому законом порядку. А отже такі права та обов`язки можуть успадковуватись, оскільки вони не припиняються зі смертю спадкодавця, а будуть існувати доти, доки буде існувати об`єкт нерухомості та до юридичного оформлення прав власності на нього спадкоємцем. Крім того, суд бере до уваги і позицію представника відповідача, який згідно поданої заяви позовні вимоги визнав у повному обсязі, що згідно положень ч.4 ст.206 ЦК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права третіх осіб. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved