Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за кредитним договором в сумі 20223,77 грн., судовий збір у сумі 2422,4 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 13000 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позов мотивований тим, що 10.01.2022 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІЛОАН" (далі - Кредитодавець та/або ТОВ "МІЛОАН") та [PERSON] (далі - позичальник та/або відповідач) укладено Договір №4378055 (далі - Договір). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ 02.02.2022 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДІПЛЮС" (далі - Кредитодавець та/або ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС") та [PERSON] (далі - позичальник та/або відповідач) укладено Договір №96585 (далі - Договір). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~13.01.2022 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» (далі - Кредитодавець та/або ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ») та [PERSON] (далі - позичальник та/або відповідач) укладено Договір №555164861451 (далі - Договір). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Товариства надали відповідачу кредит в повному обсязі. Відповідач не виконав свої зобов"язання за договорами, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 20223,77 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В подальшому вказані товариства та позивач уклали договори про відступлення права вимоги, за яким позивач отримав право грошової вимоги до відповідача. Представник позивача товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" в судове засідання подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності з повним підтриманням позовних вимог без заперечень щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, відзив не подавав, а тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов необхідно задовольнити зі слідуючих підстав. Відповідно до змісту ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Судом встановлено, що 10.01.2022 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІЛОАН" (далі - Кредитодавець та/або ТОВ "МІЛОАН") та [PERSON] (далі - позичальник та/або відповідач) укладений договір №4378055 (далі - Договір), (а.с. 39-43). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~02.02.2022 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДІПЛЮС" (далі - Кредитодавець та/або ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС") та [PERSON] (далі - позичальник та/або відповідач) укладений договір №96585 (далі - Договір), (а.с. 51-52). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~13.01.2022 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» (далі - Кредитодавець та/або ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ») та [PERSON] (далі - позичальник та/або відповідач) укладений договір №555164861451 (далі - Договір), (а.с. 26-28). Судом встановлено, що 18.12.2023 між ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір факторингу №18/12-2023, відповідно до якого ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором позики №555164861451від 13.01.2022 року, що уклали ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» та [PERSON] , (а.с. 87-89, 90-92). Судом встановлено, що 26.07.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір факторингу №26-07/2024, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4378055від 10.01.2022 року, що уклали ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] , (а.с. 93-95, 99-100). Судом встановлено, що 28.01.2025 між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС»» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір факторингу №28012025, відповідно до якого ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС»» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №96585 від 02.02.2022 року, що уклали ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС»» та [PERSON] , (а.с. 102-104, 108-109). Судом встановлено, що Відповідач умови Договору позики №4378055 від 10.01.2022 року не виконав, і має заборгованість в сумі 6650,00 грн., з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 6650,00 грн. Судом встановлено, що Відповідач умови кредитного Договору №96585 від 02.02.2025 року не виконав і має заборгованість в сумі 8962,77 грн., з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 7646,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 1315,77 грн.; заборгованість за комісіями - 1 грн. Судом встановлено, що Відповідач умови кредитного Договору №555164861451 від 13.01.2022 року не виконав, і має заборгованість в сумі 4611,00 грн., з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 1800,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 2811,00 грн. Судом встановлено, що загальний розмір заборгованості [PERSON] за вище зазначеними договорами становить 20223,77 грн. Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно з вимогами ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких доказів (відомостей) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачем договірних зобов`язань перед позивачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач довів перед судом підставність своїх вимог, а тому позов підлягає до задоволення повністю. Задовольняючи позовні вимоги, суд у відповідності до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2422,40 грн., а також понесені позивачем витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 13000 грн., що підтверджується договором про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024 року, заявкою на надання юридичної допомоги №54 від 02.06.2025 року, витягом з Акту №13 про надання юридичної допомоги від 30.06.2025 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved