Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами. В обґрунтуванні позовних вимог вказує, що 18.05.1985 року між сторонами було зареєстровано шлюб. У подружжя спільних неповнолітніх дітей немає. Причиною розірвання шлюбу є те, що одруження із відповідачем виявилось невдалим через серйозні розбіжності у поглядах, несумісність характерів, постійні сварки, в зв?язку з чим почуття любові, взаєморозуміння та поваги один до одного втрачено. Сімейне життя у них не склалося, оскільки виявилися зовсім різними людьми, які не змогли знайти спільну мову та створити гармонійні відносини. В результаті таких обставин сім?я фактично припинила своє існування, а шлюб залишився лише формальністю, яке не відповідає реальному стану речей. Понад один рік сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків та не мають жодних спільних інтересів. Наміру зберегти сім?ю та продовжувати подружні стосунки в позивача немає. Подальше збереження цього шлюбу є неможливим і суперечить його інтересам, оскільки він не забезпечує ні морального, ні емоційного комфорту. Відсутність сімейного зв?язку, неможливість конструктивного спілкування та емоційного взаєморозуміння свідчать про стійкий розлад подружніх стосунків, що унеможливлює їх відновлення. На підставі наведеного, просить позовні вимоги задоволити. Ухвалою від 01.09.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. На підставі даної ухвали відповідачу було надано строк для подачі відзиву або інших клопотань, пов`язаних із розглядом даної позовної заяви. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 11.07.2025 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вбачається, що сторони зареєстрували 18.05.1985 року шлюб, про що складено актовий запис № 1299. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. Сторони разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Сторони стали чужими один одному. Відповідно до ст.\~112\~\~Сімейного Кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем, проти чого відповідач не заперечує. Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, а тому формально існуючий шлюб слід розірвати. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1\~211, 20 грн.

Outcome: approved