Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», від імені якого діє представник Руденко Костянтин Васильович, звернулось до суду із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором №7092686 про надання споживчого кредиту від 21.09.2023 у розмірі 65 560,00 грн, з яких 22350,00 грн - сума кредиту, 43210,00 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п. 1.5 Кредитного договору та Розрахунку заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що 21.09.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 709286 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора. Кредитний договір був підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію». 30.09.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» було укладено Договір факторингу № 30.09/24-Ф, згідно з яким відбулося переуступлення прав вимог за рядом кредитних договорів, зокрема і за кредитним договором №7092686 від 21.09.2023, укладеним з відповідачем. Як зазначає позивач, відповідач не виконує належним чином умов договору в частині повернення грошових коштів, а тому позивач звернувся до суду із цим позовом. 27.05.2025 до Шполянського районного суду Черкаської області на підставі ухвали Звенигородського районного суду Черкаської області від 01.05.2025 надійшла вказана цивільна справа за підсудністю. Відповідно до ухвали суду від 29.05.2025 відкрито провадження у справі та задоволено клопотання про витребування доказів. Представник позивача у судове засідання не з`явився. У заяві від 18.06.2025 представник позивача Руденко К.В. просив справу розглядати без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце якого був належним чином повідомлений. 10.09.2025 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 21.09.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір № 7092686 про надання споживчого кредиту у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Кредитний договір № 7092686 від 21.09.2023 підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовий персональний ідентифікатор С4081 (а.с.15-17). Відповідно до умов договору сума кредиту складає 25 000,00 грн, строк кредиту 360 днів, стандартна процентна ставка1,99% в день ( пункт 1.3, 1.4, 1.5.1 Договору). Відповідно до п. 2.1 Договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки [NUMBER] . 21.09.2023 [PERSON] також підписав паспорт споживчого кредиту за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором С4081 ( а.с. 18). Листом від 03.10.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий Дім» повідомило ТОВ «Авентус Україна» про успішність операцій, згідно договору з ТОВ «Авентус Україна» №087/20-П від 08.07.2020, зокрема 21.09.2023 на рахунок [NUMBER] зарахована кошти в розмірі 25000,00 грн ( а.с. 19-20). На виконання ухвали суду від 29.05.2025, в частині витребування доказів, АТ «Райффайзен Банк» надало інформацію за № 81-15-9/7107-БТ від 06.06.2025, про те, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . Номер телефону [NUMBER] зазначено в анкетних даних [PERSON] РНОКПП [NUMBER] та є фінансовим номером, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій за платіжною картою [NUMBER] . Згідно виписки по рахунку № [NUMBER] 21.09.2023 відбулося зарахування переказу на карту [PERSON] , у сумі 25000,00 грн (а.с.67-68). Таким чином, ТОВ «Авентус Україна» у повному обсязі виконав свої зобов`язання за вищевказаним договором, здійснивши переказ коштів відповідачу на платіжну картку, яка вказана відповідачем у зазначеному договорі. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Авентус Україна», заборгованість за кредитом [PERSON] становить 65560,00 грн, з яких 22350,00 грн - сума кредиту, 43210,00 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами ( з урахуванням сплати 31.10.2023 процентів у сумі 2560,00 грн) за період з 21.09.2023 по 22.12.2023 ( а.с. 21-25). Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» здійснює такі види економічної діяльності: 64.99 надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення); 64.91 фінансовий лізинг; 64. 92 інші види кредитування (а.с.31). З витягу Національного банку України від 18.03.2024 вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» може надавати фінансову послугу факторинг (зворот а.с.31). 30.09.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» було укладено Договір факторингу № 30.09/24-Ф, згідно з яким відбулося переуступлення прав вимог за рядом кредитних договорів, зокрема і за кредитним договором № 7092686 від 21.09.2023, укладеним з [PERSON] (а.с.34-37). На виконання вимог договору факторингу надано платіжну інструкцію кредитового переказу коштів №1482 від 30.09.2024 про зарахування 1679909,87 грн ,призначення платежу: сплата згідно Договору факторингу №30.09/24-Ф від 30.09.2024 без ПДВ ( а.с. 39). Відповідно до витягу з реєстру боржників, заборгованість за кредитним договором №7092686 від 21.09.2023 становить 65560,00 грн ( а.с. 40). Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Також відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно з ч.1, 2 ст. 625 ЦК України передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк чи інша фінансова установа надає кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно наданих розрахунків заборгованості, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав і не повернув суми позики та відсотки за користування кредитом. Відповідно положень ч.1 ст. 18 Закону України «Про споживче кредитування» відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит здійснюється відповідно до цивільного законодавства з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Нормами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Тобто, підставою для заміни сторони, а саме процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, у наслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач відповідно до умов Договір факторингу № 30.09/24-Ф є правонаступником у відносинах за договору кредиту № 7092686 від 21.09.2023, а тому має право вимоги до відповідача. Оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання по погашенню заборгованості за кредитним договором, відомостей про погашення заборгованості відповідачем повністю або частково не надано, суд приходить до висновку про наявність порушеного права позивача, яке підлягає захисту, шляхом стягнення заборгованості з відповідача. Щодо судових витрат. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати в справі. Оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, то з відповідача підлягає стягненню сума судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 2422,40 грн. Відповідно до норм ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Іншими витратами є зокрема витрати на професійну правничу допомогу ( п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України). Нормами ч.ч.2, 3, 4 статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи; у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надані: договір про надання юридичних послуг №02/08/2024 від 02.08.2024 між ТОВ « Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» та ФОП Руденко К.В., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2412 від 23.10.2018 адвоката Руденка К.В., довіреність на представництво інтересів ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» адвокатом Руденком К.В., акт приймання-передачі наданих послуг №24 до договору №02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024, витяг з реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг №24 до договору №02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024, платіжна інструкція кредитного переказу коштів № 1864 від 30.12.2024 про сплату коштів за договором №02/08/2024 від 02.08.2024 (а.с. 41-45). Ураховуючи наведене, з відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, які понесені та належним чином підтверджені позивачем, у розмірі 10000,00 грн.

Outcome: approved