Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

У вересні 2025 року [PERSON] , від імені якого діє представник [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, зареєстрований 28 серпня 2018 року у Овідіопольському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 95. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 28.08.2018. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу позивач зазначив відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові та поваги один до одного, що в кінцевому результаті призвело до припинення будь-яких стосунків. У зв`язку з цим подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, примирення буде суперечити інтересам сторін, позивач не бажає відновлювати сім`ю. Спору щодо місця проживання дитини та поділу майна немає. Відповідач відзиву на позовну заяву не подала, у зв`язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України. В судове засідання сторони не з`явилися, представник позивача просив справу розглянути за відсутністю сторони позивача, відповідач також надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, в якій не заперечувала проти розірвання шлюбу. З урахуванням положень ст. 211, 223 ЦПК України, розгляд справи проведено за відсутністю сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] , громадянин України, та [PERSON] , громадянка України, зареєстрували шлюб 28 серпня 2018 року у Овідіопольському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що складено відповідний актовий запис № 95, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданим 15 травня 2025 року, серія [NUMBER] . [PERSON] та\~ [PERSON] є\~батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 25.01.2019. Предметом позову у справі є вимога [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] ; підставою позову є та обставина, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. З огляду на фактичні обставини справи, предмет та підстави позову, доводи сторін, ключовим питанням у цій справі є те, чи суперечить інтересам позивача подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частинами 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 та абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті фактичних обставин цієї справи, суд зазначає наступне. Як зазначає позивач, і цю обставину не спростовано відповідачем, сторони разом не проживають та не ведуть спільного господарства, внаслідок чого шлюб припинив фактичне існування, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Суд наголошує, що право позивача на розірвання шлюбу є безумовним та не може бути обмежене жодним обмеження, за винятком випадків передбачених законом (ч. 2 ст. 110 СК України). Як встановлено судовим розглядом, обставини, передбачені ч. 2 ст. 110 СК України, у цій справі відсутні. Таким чином, з огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин та їх нормативно-правове регулювання, суд дійшов висновку, що доводи позивача про те, що подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, знайшли своє підтвердження, є доведеними та обґрунтованими, а тому наявні підстави для судового захисту прав позивача шляхом розірвання шлюбу в судовому порядку на підставі ч. 3 ст. 105 СК України. З урахуванням викладеного, суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved