Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] , звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. \~ \~ \~ \~Подану заяву мотивує тим, що [INFO] померла її (заявника) мати, [PERSON] і після її смерті відкри\-лась спадщина, яка складається із домоволодіння під номером [ADDRESS] , розта\-шованого на земельній ділянці площею 910.0 кв.м., 4/25 частин якого належали [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину / ВМА [NUMBER] , за реестр. № 2-2124 та договору про розподіл спадкового майна реєстр. № 2-2128, посвідчених 13.11.2008 р. Другою Сум\-ською ДНК, а 21/25 частин належали їй на підставі дублікату свідоцтва про право на спад\-щину за законом виданого Роменською міською ДНК 03 грудня 2004 року, реєстр №1256, виданого замість втраченого свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Ромен\-ською міською ДНК 23 січня 2001 року, реєстр №43. За життя мати залишила заповіт, яким заповідала їй (заявнику) та її рідній сестрі [PERSON] усе своє майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, а також все те, на що вона за законом матиме право. Після смерті матері вони із сестрою у встановле\-ному порядку прийняли спадщину, подавши відповідні заяви до приватного нотаріусу Роменського районного но\-таріального округу Сумської області Проскурні Л.І. Нотаріус роз`яснила їм, що видати свідоцтво про право на спад\-щину за заповітом неможливо у зв`язку із різним написанням прізвища померлої спадкодавиці у правовстановлюючих документах «Білоус» - « [PERSON] ». Оскільки вирішити дане питання в іншому порядку не можливо, заявник звертається до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт належності її матері - [PERSON] , померлої [INFO] , правовстановлюючого документу - дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого [PERSON] . Роменською міською ДНК 03 грудня 2004 року, реєстр №1256 замість втраченого свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Роменською міською ДНК 23 січня 2001 року, реєстр №43, у якому прізвище матері « [PERSON] » не збігається із її прізвищем « [PERSON] », записаним у свідоцтві про її смерть серії [NUMBER] , яке видане Роменським відділом ДРАЦС у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 20 січня 2025 року. 02 жовтня 2025 року постановлено ухвалу про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. Копію ухвали про відкриття провадження та призначення справи до судового розгляду надіслано учасникам справи (а.с.24). Заявник [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, подану заяву про встановлення факту просить задоволити (а.с.35). Заінтересована особа [PERSON] також подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги [PERSON] , підтримала та просила задоволити (а.с.36). Заінтересована особа приватний нотаріус Роменського районного нотаріального округу Проскурня Л.І. надіслала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, при вирішенні справи покладається на розсуд суду (а.с.33). \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] в м. Ромни Сумської області, у свідоцтві про її народження батьками вказані: [PERSON] , [PERSON] (а.с.6). \~ \~ \~ \~ [PERSON] після реєстрацію шлюбу 11.06.2010 змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.11). \~ \~ \~ \~З свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] після розірвання шлюбу залишила прізвище шлюбне « [PERSON] » (а.с.10). \~ \~ \~ \~ [PERSON] народилась [INFO] , її батьки також [PERSON] , [PERSON] (а.с.7), після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.9). \~ \~ \~ \~З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 10.02.2009 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 18.04.1961 (а.с.8). З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.02.2009 вбачається, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.5). [INFO] в с. Капітанівка Хотінського району Сумської області померла [PERSON] (а.с.4). За життя, а саме 25 лютого 2005 року остання залишила заповіт, посвідчений нотаріусом Роменської міської ДНК, зареєстрований в реєстрі за №176, яким все своє майно заповіла [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). 23 січня 2001 року державний нотаріус Роменської міської ДНК видала [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , спадкове майно складається з 21/25 частин житлового будинку п [ADDRESS] та грошового вкладу (а.с.17, 18). На підставі договору про розподіл спадкового майна, реєстр. № 2-2128, посвідченого 13.11.2008 р. Другою Сум\-ською ДНК, та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.11.2008, [PERSON] належало 4/25 частин житлового будинку [ADDRESS] (а.с.13, 14, 15, 16). [PERSON] та [PERSON] 25.09.2025 за вих. №408/02-14 приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Проскурнею Л.І. надано відповідь на звернення щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 21/25 частку житлового будинку під [ADDRESS] після смерті [PERSON] , де роз`яснено, що з поданих: свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] ; дублікату свідоцтва про право на спа\-дщину за законом виданого Роменською міською ДНК 03 грудня 2004 року, реєстр №1256 замість втраченого свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Роме\-нською міською ДНК 23 січня 2001 року, реєстр №43, нотаріусом було встановлено, що прізвище померлої [PERSON] , згідно свідоцтва про смерть вказане - «БІЛОУС», а в свідоцтві про право на спадщину за законом - «БЕЛОУС». Рекомендовано звернутися до суду і встановити факт належності правовстановлюючого до\-кументу на частку житлового будинку померлій (а.с.19). З проаналізованих обставин, судом встановлено, що їм відповідають правовідносини щодо встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України\~та\~ст. 20 ЦК України\~кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Згідно ч.2\~ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. \~ \~ \~ \~Частиною 7\~ст.19 ЦПК України\~визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1\~ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2\~ст.293 ЦПК України\~у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 3 ст.\~294\~ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV ЦПК України. \~ \~ \~ \~Статтею 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. \~ \~ \~ \~Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.3). \~ \~ \~ \~З досліджених вище письмових матеріалів справи вбачається, що заявник [PERSON] має намір оформити спадщину після смерті своєї матері, [PERSON] , яка померла [INFO] . Проте, через допущену помилку в написанні однієї літери прізвища спадкодавиці (« [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ») у Дублікаті свідоцтва про право на спадщину за законом, виданому їй Роменською міською ДНК 03.12.2004 замість втраченого свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Роменською міською ДНК 23.01.2001, [PERSON] , не має можливості у повному обсязі реалізувати свої спадкові права. Таким чином, на підставі досліджених та перевірених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку про необхідність встановлення юридичного факту, про який просить заявник, що необхідно їй для оформлення спадщини, а тому суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1\~ст.259 ЦПК України\~суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. У ч. 7 ст. 294 ЦПК України оговорено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного, та

Outcome: approved