Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, а саме: земельну ділянку площею 0,6299 га, кадастровий номер 7422087700:83:020:0071, розташовану на території Патютинської сільської ради, Чернігівського району,Чернігівської області, за цільовим призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧН № 022365 від 03 січня 2002 року; земельну ділянку площею 2,2108 га, кадастровий номер 7422087700:83:074:0071, розташовану на території Патютинської сільської ради, Чернігівського району,Чернігівської області, за цільовим призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧН № 022365 від 03 січня 2002 року; земельну ділянку площею 0,8182 га, кадастровий номер 7422087700:83:076:0071, розташовану на території Патютинської сільської ради, Чернігівського району,Чернігівської області, за цільовим призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧН № 022365 від 03 січня 2002 року; в суд звернулась [PERSON] до Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області. Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 26 серпня 2025 року провадження у справі було відкрито та призначене до підготовчого судового засідання. В матеріалах справи міститься: - заява про розгляд справи без участі представника позивача та позивача; Представник Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області та Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомлені. Відповідно до ч. 2 ст. 247\~Цивільного процесуального\~кодексу України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Козелецькою селищною радою, актовий запис про смерть №239. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входять земельна ділянка площею 0,6299 га, кадастровий номер 7422087700:83:020:0071, розташована на території Патютинської сільської ради, Чернігівського району,Чернігівської області, за цільовим призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧН № 022365 від 03 січня 2002 року; земельна ділянка площею 2,2108 га, кадастровий номер 7422087700:83:074:0071, розташована на території Патютинської сільської ради, Чернігівського району,Чернігівської області, за цільовим призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧН № 022365 від 03 січня 2002 року; земельна ділянка площею 0,8182 га, кадастровий номер 7422087700:83:076:0071, розташована на території Патютинської сільської ради, Чернігівського району,Чернігівської області, за цільовим призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧН № 022365 від 03 січня 2002 року. Після смерті [PERSON] , яка померла 21 листопада 2024 року Приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівського області Петрушиною Людмилою Михайлівною була заведена спадкова справа № 16/2025, згідно з якою: за життя [PERSON] розпорядилась своїм майном, склавши 16 серпня 2012 року заповіт, посвідчений секретарем Патютинської сільської ради, за яким заповіла належну їй земельну ділянку площею 3,66 га, що знаходиться на території Патютинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, що належало їй на підставі державного акту серії ІІІ-ЧН №22365 заповіла, [PERSON] . 25 березня 2025 року [PERSON] подав заяву про прийняття спадкового майна за заповітом після смерті [PERSON] . Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 11/295 від 25.08.2025, [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , одна. Таким чином, [PERSON] є таким, що прийняв спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , проте через відсутність правовстановлюючого документу, так як він втрачений, не має можливості оформити спадкові права у нотаріальному порядку, тому змушений звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) заповіт є чинним. [PERSON] , як спадкоємець за заповітом на спадщину, прийняла її, але оформити дану спадщину не може через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку. 03 січня 2002 року на ім`я [PERSON] , яка проживає в с. Гладке, на підставі рішення виконавчого комітету Патютинської сільської ради від 22 лютого 2001 року № 11, було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 3,66 га у межах згідно з планом, земельна ділянка розташована на території Патютинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням (використанням) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею. Згідно зі ст. ст. 81, 126\~ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. У відповідності до ст.152ч.3п."а"ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельні ділянки, належні\~\~ [PERSON] \~\~на підставі: Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧН №022365 було встановлено, що фактично загальна площа земельної ділянки становить 3,66 га, яка складається з: рілля - площа земельної ділянки становить 2,21 га (кадастровий номер 7422087700:83:074:0071); сіножаті - площа земельної ділянки становить 0,63 га (кадастровий номер 7422087700:83:020:0071); пасовище - площа земельної ділянки становить 0,82 га (кадастровий номер 7422087700:83:076:0071). Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об`єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витягах з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площі земельних ділянок. Згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14 грудня 2017 року за земельними ділянками (кадастрові номери: 7422087700:83:074:0071, 7422087700:83:020:0071, 7422087700:83:076:0071) обмеження у використанні земельних ділянок не зареєстровані. Таким чином, [PERSON] є таким, що прийняв спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , проте через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, так як він втрачений, не має можливості оформити спадкові права у нотаріальному порядку, тому змушений звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Відповідно до ч. 1 ст.1225ЦКУкраїни право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від30травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відповідно до статті 1225ЦКУкраїни право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до положень ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані вище земельні ділянки, оскільки оригінали правовстановлючих документів на земельні ділянки позивачем втрачені, на підтвердження чого в пресі розміщене відповідне оголошення.

Outcome: approved