Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

Від імені [PERSON] до Пересипського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, звернувся представник позивача адвокат Єлісєєв Дмитро Олексійович. В обґрунтування позовних вимог представник позивач зазначив, що 13.10.2020 року між сторонами у справі було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1856. Від шлюбу дітей не має. Представник позивач зазначає, що подружні стосунки між подружжям припинені, сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. На підставі викладеного позивач просить розірвати шлюб укладений між сторонами 13.10.2020 року, актовий запис № 1856. Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 23 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, разом з позовом представник позивача адвокат Єлісєєв Дмитро Олексійович надав заяву про можливість розгляду справи за відсутності позивача та представника позивача, відповідно до якої зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.5). Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, на адресу суду надійшла заява зі підписом адвоката відповідача [PERSON] про розгляд справи без участі відповідача та представника відповідача. Згідно якої зазначила, що позов відповідач визнає (а.с.31-32). Таким чином, судом встановлено, що сторони про час та місце слухання справи повідомлені, представники сторін звернулись на адресу суду з заявами щодо можливості розгляду справи за їх відсутності, а відтак підстав для відкладення слухання справи не встановлено. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані письмові докази в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню враховуючи таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 13 жовтня 2020 року Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 1856. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Свідоцтво про шлюб видане 13.10.2020 року, серія [NUMBER] (а.с.12). Згідно позову від шлюбу у подружжя дітей не має. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Як передбачено ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини, чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб і створювати сім`ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Нормами Сімейного Кодексу України передбачена добровільність шлюбу. Так, згідно ст. 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. З урахуванням того, що представник позивача та представник відповідача звернулись на адресу суду з заявами про підтримку та визнання позовних вимог, за таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі, а тому шлюб підлягає розірванню. Спорів з приводу розподілу спільного майна подружжя, під час розгляду справи заявлено не було. Позивачем не заявлено вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат, а відтак судом не вирішується питання щодо розподілу судових витрат.

Outcome: approved