Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

В лютому 2025 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив суд постановити рішення яким встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, починаючи з 2016 року по [INFO] (день смерті останньої) за адресою: [ADDRESS] . Представник заявника [PERSON] за ордером на надання правової допомоги [PERSON] заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити посилаючись на обставини зазначені в заяві. Представник зацікавленої особи Краматорської міської\~військової адміністрації\~Краматорського району\~Донецької області надали відзив на заяву, в якому не заперечував щодо встановлення факту проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Вислухавши заявника, його представника, свідків [PERSON] , [PERSON] , вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання (ст. 316 ЦПК України). Встановлено, що згідно актового запису про народження №35, [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] (а.с.16), що також підтверджується архівною довідкою №01-42/4105 від 09 січня 2025 року виданої Державним архівом Харківської області згідно якої встановлено наявність актового запису від 27 листопада 1937 року про народження [INFO] [PERSON] від батьків [PERSON] та [PERSON] (зворотній а.с.15). Згідно інформації наданої Державним архівом Харківської області у супровідному листі №01-42/4105 від 09 січня 2025 року зазначено, що в книгах реєстрації актів цивільного стану по Барвінківському району Харківської області, які надійшли на зберігання не повністю, запису про народження [PERSON] [INFO] в с. Червоне Барвінківського району Харківської області немає(а.с.15). [INFO] у подружжя [PERSON] народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.42). 27 березня 1961 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] про, що складено актовий запис №6 Іванівським с/б РАЦС Барвінківського району Харківської області(а.с.45) . [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 18 лютого 1964 року бюро РАЦС м. Краматорська(зворотній а.с.43). 17 лютого 1964 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Краматорським міськ бюро РАЦС(зворотній а.с.44). Отже [PERSON] є рідним племінником по матері [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області [PERSON] помер [INFO] (а.с.50). Похованням [PERSON] займався [PERSON] , що підтверджується копією квитанції від 25.06.2010 №432495, накладної від 25.06.2010р. №51(а.с.33). [INFO] померла [PERSON] про що було складено відповідний актовий запис №831 Краматорським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)(а.с.49). Згідно довідки №54130 виданої 11 листопада 2024 року Управлінням реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради встановлено, що на день смерті [PERSON] , померлого [INFO] , останній проживав за адресою [ADDRESS] та за місцем реєстрації зареєстрованою значилася [PERSON] (а.с.18). У відповідності до довідки №52841, виданої 07 листопада 2024 року Управлінням реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради встановлено, що на день смерті [PERSON] , остання проживала за адресою [ADDRESS] та за місцем реєстрації була зареєстрована одна(а.с.17). Згідно листа Завідувача Дрогою краматорською державною нотаріальною конторою Костюковою Н. від 02 квітня 2025 року №821/01-16 (а.с.85) стосовно [PERSON] , померлої [INFO] , спадкова справа не заводилась, із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. [PERSON] 06 грудня 2024 року звернувся до державного нотаріусу Другої Краматорської ДНК Костюкової Н.С. та 06 грудня 2024 року отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що ним не надано документів підтверджуючих факт проживання однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини з померлою [PERSON] (а.с.38) Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] зазначив, що він є сусідом померлої [PERSON] з 1990 років, [PERSON] постійно зокрема з 2016 року постійно допомогав [PERSON] , а саме привозив ліки, продукти, тощо. Займався транспортуванням [PERSON] до лікарні. [PERSON] за час свого життя зазначала, що дуже вдячна [PERSON] за допомогу. Також свідком зазначено, що [PERSON] проживав по [ADDRESS] з 2016 року по 2021 рік разом з дружиною. Свідок [PERSON] в своїх поясненнях зазначила, що заявник з 2015-2016 року проживав з померлою [PERSON] та здійснював догляд за нею, допомогав продуктами, ліками. Крім [PERSON] за [PERSON] ніхто не доглядав. Також заявником на підтвердження факту спільного проживання однією сімєю з [PERSON] надано: договір на встановлення вікон за адресою [ADDRESS] ; квитанції з ритуальних послуг по похованню [PERSON] ; виписку по особовому рахунку, з якої вбачається факт оплати [PERSON] комунальних послуг за адресою [ADDRESS] замість [PERSON] в період з січня 2020 року по грудень 2021 року(інтернет, опалення, газопостачання, тощо); баланс по особовому рахунку (газ) № [NUMBER] за період з 2016 року по 2020 рік, в якому платником зазначено [PERSON] , адресу - [ADDRESS] , а також пільгу - дитина війни, право на яку мала [PERSON] ; особисті документи [PERSON] зокрема пенсійне посвідчення, посвідчення ветерана праці, наявність яких у заявника свідчить про сталі сімейні відносини з померлою [PERSON] .. Відповідно до положень ст.\~ст. 1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом\~ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.\~ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено\~Главою 87 ЦК України. Згідно зі\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.». Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року. Відповідно до\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВС України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно). Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1\~ст. 1269 ЦК України). Згідно з\~п.\~16\~Постанови\~Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Варто зазначити, що і на даний момент заявник проживає у цій квартирі разом зі своїми дітьми. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. Згідно з п.п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 293 ЦПК України, визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Також, передбачено, що відповідно до ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення. Юридичний факт встановлюється з метою реалізації спадкоємцем [PERSON] права на отримання спадщини після смерті [PERSON] .. Отже, з огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги всі обставини справи, докази надані заявником, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved