Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-16 00:00:00

29 травня 2025 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області із позовом до Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, в якому просили: визнати право власності за [PERSON] на 1/2 частку, за [PERSON] на 1/4 частку, за [PERSON] на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилались на те, що домоволодіння, що розташоване за адресою [ADDRESS] , було побудоване у 1973 році. Згідно Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Старокостянтинівської районної ради 13.06.1985 житловий будинок належить до колгоспному двору, головою якого була [PERSON] і станом на 15.04.1991 року членами двору були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Оскільки житловий будинок [ADDRESS] належить до суспільної групи - колгоспний двір і станом на 15 квітня 1991 року членами його були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , тому спірний будинок є їх спільною сумісною власністю, кожен з яких мав рівну частку у цьому будинку - по 1/4 частці. [INFO] померла [PERSON] і після її смерті відкрилась спадщина на 1/4 частку домоволодіння, на яку має право її син [PERSON] та останній прийняв спадщину у встановленому законом порядку. Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за адресою [ADDRESS] по причині належності домоволодіння до суспільної групи "колгоспний двір". А також в зв"язку з тим, що в свідоцтві про право власності на житловий будинок невірно записано ім"я власниці " [PERSON] " замість " [PERSON] . Представник позивачів адвокат Віхерко Н.О. звернулась до суду з письмовою заявою, в які позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, з вищенаведених підстав, справу розглянути без її та позивачів участі. Представник відповідача звернувсь до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності та не заперечував проти їх задоволення. Суд дослідивши докази у справі прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ст.58 Конституції України) норми ЦК України застосовуються до цивільних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК У PCP 1963 року (далі за текстом ЦК 1963), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав, відповідно до ст.524 ЦК 1963 року є спадкування майна, в тому числі за законом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина (чоловік) і батьки померлого (ст.529 ЦК 1963року). Статтею 548 ЦК 1963 року визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст.ст. 549, 554 ЦК 1963 року спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців із дня відкриття спадщини. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплаті податків та інших платежів тощо. Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 14.06.1994 №18/5, яка діяла на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово- експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Судом встановлено, що домоволодіння, що розташоване за адресою [ADDRESS] , було побудоване у 1973 році та згідно Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Старокостянтинівської районної ради Хмельницької області 13.06.1985 року, даний житловий будинок належить до суспільної групи «колгоспний двір». Встановлено, що головою «колгоспного двору» була [PERSON] і станом на 15.04.1991 року членами двору були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується даними виписки з погосподарської книги, виданої старостою Вишнопільського старостинського округу Хмельтнцького району 05.05.2025 №93-4. Отже, оскільки житловий будинок [ADDRESS] належить до суспільної групи - колгоспний двір і станом на 15 квітня 1991 року членами його були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , тому спірний будинок є їх спільною сумісною власністю, кожен з яких мав рівну частку у цьому будинку - по 1/4 частці. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (свідоцтв про смерть серія [NUMBER] від 18.12.1999) і після її смерті відкрилась спадщина на 1/4 частку домоволодіння, на яку має право її син [PERSON] та останній прийняв спадщину у встановленому законом порядку. Разом з тим, як вбачається з відповіді на звернення завідуючої Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Заворотної Т.В. №738/02-14 від 20.05.2025 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за адресою [ADDRESS] по причині належності домоволодіння до суспільної групи "колгоспний двір", а також в зв"язку з тим, що в свідоцтві про право власності на житловий будинок невірно записано ім"я власниці " [PERSON] " замість " [PERSON] . Таким чином [PERSON] має право на 1/2 частку домоволодіння (1/4 частка на яку він має право як член колгоспного двору + 1/4 частка, на яку він має право в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] ), а [PERSON] та [PERSON] мають право кожний на 1/4 частку домоволодіння, як члени колгоспного двору. Відповідно до роз`яснень, даних в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до положень ст.563 ЦК УРСР в редакції 1963 року в разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишається, до майна двору застосовуються правила цього розділу (розділ VII Спадкове право). Згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. Відповідно до роз`яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та слід визнати право власності за [PERSON] на 1/2 частку, за [PERSON] на 1/4 частку, за [PERSON] на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved