Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

04 червня 2025 року заявник [PERSON] , звернувся до Іванківського районного суду Київської області із заявою, в якій просить визнати [PERSON] недієздатною, встановити над нею опіку та призначити опікуном [PERSON] . В обґрунтування своїх позовних вимог, заявник посилається на те, що [PERSON] є сином [PERSON] , яка є пенсіонером за віком. Протягом останнього часу, який передує зверненню із даною заявою до суду, у матері заявника [PERSON] , почались проявлятись психічні розлади, у зв`язку з якими остання не усвідомлює своїх дій, не може ними керувати, не здатна до самообслуговування та постійно потребує стороннього догляду і піклування. Станом на день звернення із даною заявою до суду [PERSON] встановлено діагноз «судинна атеросклеротична деменція», що підтверджується консультаційним висновком спеціаліста КНП КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» №38 від 18.04.2025 року, відповідно до якого у неї наявне глибоке зниження інтелекту до ступеня слабоумства з втратою раніше набутих навичок, здатності до самообслуговування та глибоке зниження всіх видів вищих функцій кори головного мозку (пам`яті, орієнтування, розуміння, мислення, здатності до навчання, аналізу та оцінки). Згідно цього ж висновку, рекомендовано вирішення питання дієздатності та встановлення відносно неї опіки. Заявник [PERSON] проживає спільно зі своєю матір`ю в домоволодінні яке згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 09.04.2005 року належить йому на праві власності та розташоване за адресою: [ADDRESS] . Крім того, саме він здійснює за нею догляд, оскільки самостійно обслуговувати вона себе не в змозі. Інших членів сім`ї, які б могли здійснювати такий догляд, або бути опікуном, у випадку визнання її недієздатною немає. За таких обставин, станом на момент звернення із даною заявою до суду, виникла необхідність у вирішенні питання про визнання матері заявника [PERSON] недієздатною та встановлення відносно неї опіки, що можливо вирішити лише шляхом звернення до суду. Ухвалою суду від 5 червня 2025 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи здійснювати у порядку окремого провадження та призначено судову психіатричну експертизу для визначення психічного стану здоров`я [PERSON] ; провадження в справі зупинено на час проведення експертизи. Після проведення експертизи провадження по справі було поновлено та призначено судове засідання. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи без його участі, вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник заінтересованої особи Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області у судове засідання не з`явився, 03.10.2025 року звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без участі представника селищної ради, просять ухвалити рішення на розсуд суду. Відповідно до ст.\~247\~ч.\~2\~ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 30 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частин першої та другої статті 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до частини першої статті 40 Цивільного кодексу України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Згідно з статтею 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Відповідно до частини першої статті 298 Цивільного процесуального кодексу України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово психіатричну експертизу. Так, судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25 серпня 1977 року. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки виданої виконкомом Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області № 502 від 12 лютого 2025 року, убачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживають: [PERSON] , 1977 р.н., [PERSON] , 1956 р.н. Актом обстеження житлово-побутових умов сім`ї №113, встановлено, що в ході виїзного обстеження комісією встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , проживають за місцем своєї реєстрації [PERSON] , 1977 р.н., (заявник), [PERSON] , 1956 р.н. (мати). В будинку є всі комунікації, меблі для сну та відпочинку, електроприлади. Створені всі належні умови для проживання сім`ї. З наданого суду договору купівлі продажу жилого будинку від 9 квітня 2005 року, убачається, що [PERSON] купив у [PERSON] жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого та довідки про огляд лікаря нарколога №11, які видані КНП Іванківської селищної ради «Іванківської центральної лікарні», убачається, що [PERSON] , 1977 р.н. на обліку чи під спостереженням у лікаря нарколога не перебуває. Крім того, [PERSON] , 1977 р.н., під спостереженням у лікаря-психіатра не перебуває, що підтверджується довідкою про огляд лікаря-психіатра №10 від 11 лютого 2025р., виданої КНП Іванківської селищної ради «Іванківської центральної лікарні». Витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявної судимості», виданою про те, що [PERSON] , [INFO] , станом на 13.02.2025р. є особою, стосовно якої відомості про притягнення до кримінальної відповідальності, незнятої чи непогашеної судимості, розшук відсутні. Згідно наданої суду копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] , Серії [NUMBER] від 2.10.2019р., убачається, що [PERSON] отримує пенсію за віком. З висновку органу опіки та піклування Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області про доцільність призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] , встановлено, що орган опіки та піклування Іванківської селищної ради визнає доцільним призначення [PERSON] , [INFO] , опікуном над матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка має діагноз «Судинна атеросклеротична деменція». Крім того, суду надано в якості доказів медичні висновки, відповідно до яких [PERSON] постійно проходить лікування та обстеження стану здоров`я. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №297-ц, яку було призначено на підставі ухвали Іванківського районного суду Київської області 05.06.2025 року [PERSON] страждає на хронічний, стійкий психічний розлад судинну атеросклеротичну деменцію, F-01.800 за МКХ-10, за своїм психічним станом [PERSON] , не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до частини першої статті 41 Цивільного кодексу України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Аналізуючи при цьому як норми Цивільного кодексу України так і Цивільного процесуального кодексу України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм Цивільного кодексу України та Цивільного процесуального кодексу України також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Отже, призначення опікуна недієздатній особі, на думку суду, переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві. Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 Цивільного кодексу України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 № 34/166/131/88 (далі Правила). Відповідно до статті 55 Цивільного кодексу України та п. 1.2 Правил опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно з частиною першою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У відповідності до приписів статті 67 Цивільного кодексу України та Розділу 4 Правил опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Відповідно до частин другої, третьої, четвертої статті 63 Цивільного кодексу України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно з частиною третьою статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (частина друга статті 3 СК України). Що стосується тлумачення поняття «близькі родичі», то виходячи з вимог ЦК України, СК України поняттями «родичі», «родинні стосунки» охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] . Щодо можливості призначення заявника [PERSON] то слід врахувати наступне, що [PERSON] , за станом здоров`я має можливість опікуватись над матір`ю, не обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має нерухоме майно, де вони проживають з сім`єю, висновок органу опіки та піклування. В силу частини першої статті 300 Цивільного процесуального кодексу України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Заявником доведено суду, що [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад, який позбавляє її здатності до розуміння значення своїх дій та їх наслідків, а тому суд приходить до висновку, про доцільність визнання її недієздатною. Визнаючи [PERSON] недієздатною, суд вважає за необхідне призначити їй опікуна, заявника по справі, [PERSON] , який проживає з нею, фактично здійснює за нею догляд та її утримує. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved