Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Представник позивача через систему «Електронний Суд» звернувся в Садгірський районний суд м. Чернівці з позовом, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №447457339, укладеним між [PERSON] та ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 04.12.2023 року, у розмірі 26 637, 60 грн., яка складається з 5 500, 00 грн. заборгованості за тілом кредиту та 21 137 грн. 60 коп. заборгованості за відсотками. ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» виконав свої зобов`язання, проте, відповідач порушив умови щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів у встановлені строки та порядку, у зв`язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів, яка станом на дату подання позову становить 26 637, 60 грн., яка складається з 5 500, 00 грн. заборгованості за тілом кредиту та 21 137 грн. 60 коп. заборгованості за відсотками. Позивач вважає, що набув право вимоги сплати заборгованості до Відповідача, тому просить суд стягнути заборгованість за кредитним договором №447457339 від 04.12.2023 року у розмірі 26 637, 60 грн. на його користь. Відповідач відзив до суду не надав. Заяви ( клопотання) учасників справи Подаючи позов до суду, Позивач зазначив, що у разі неявки в судове засідання позивача, Позивач не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника позивача та винесення заочного рішення. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 12.08.2025 було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання (стаття 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК)), в судове засідання не з`явився, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом постановлено ухвалу про заочний справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини встановлені Судом ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Відповідачем по справі 04.12.2023 року було укладено кредитний договір №447457339, згідно умов якого відповідач отримав кредит у сумі 5500,00 грн. строком на 30 днів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,30% за Дисконтною процентною ставкою за кожний день користування кредитом. У разі якщо позичальник вчинить описані в Договору дії щодо продовження Дисконтного періоду (ініціює пролонгацію) проценти нараховуються за ставкою 2,30% . після закінчення Дисконтного періоду проценти нараховуються 2,98 % в день від суми залишку Кредиту. В матеріалах справи міститься платіжне доручення від 02.01.2023 року, з якого вбачається, що платником - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» банком платником АТ «Приват-БАНК», було перераховано отримувачу [PERSON] на рахунок суму грошових коштів в розмірі 5500,00 грн. з призначенням платежу: «переказ коштів згідно договору №447457339 від 04.12.2023, код 3462808762, для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer». З наданої стороною Позивача розрахунками заборгованості за кредитним договором №447457339 від 04.12.2023 станом на 31.07.2024 заборгованість становить 26 637, 60 грн., яка складається з 5 500, 00 грн. заборгованості за тілом кредиту та 21 137 грн. 60 коп. заборгованості за відсотками. Матеріалами справи підтверджено, що 31.07.2024 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 31/0724-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло, зокрема, право вимоги до відповідача за Кредитним договором №447457339 від 04.12.2023, що підтверджується реєстром прав вимоги №270 від 06.02.2024. 31.07.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 31/0724-01, за умовами якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача, що підтверджується реєстром прав вимоги №2 від 31.07.2024. 04.06.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» уклало з Позивачем ТОВ «Юніт Капітал» договір факторингу № 04/06/25-Ю, за умовами якого до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №447457339 від 04.12.2023, що підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників від 04.06.2025. Мотивована оцінка доводів сторін. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Первісний кредитор та відповідач уклали між собою кредитний договір. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як було зазначено, відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція викладена Великою палатою Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц. Судом встановлено, що сторонами було погоджено надання кредиту на 30 днів, отже період кредитування становив з 04.12.2023 по 02.01.2024 року. Водночас, первісний кредитор нараховував відсотки за користування кредитом поза межами кредитування у період з 02.12.2023 по 06.02.2024, тобто по дату відступлення права вимоги ТОВ «Таліон Плюс». Отже, новий кредитор позивач відповідно до ст.1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Обраховані на підставі узгоджених сторонами тарифів суми тіла кредиту та відсотки, оскільки вони не сплачені добровільно, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Відповідно до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року право вимоги - права грошових вимог Клієнта до Боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Згідно п. 2.1. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 згідно умов цього договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Таким чином, Договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року чітко визначено, що за цим договором передається право вимоги виключно у сумі заборгованості, зазначеній у Реєстрі боржників. Водночас, ТОВ «Таліон Плюс» здійснив нарахування за період, за який ще не мав права вимоги до Відповідача, та фактично здійснив перерахунок заборгованості, здійсненої первісним кредитором. Крім того, Позивачем не було надано нових розрахунків заборгованості та підстав для їх застосування, ніяких пояснень чому ці нарахування не здійснювалися первісним кредитором, та на якій підставі вони були здійснені позивачем після того, як первісний кредитор надав сформований розрахунок заборгованості за весь строк кредиту. Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково, стягнувши 9 295 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 14 300,00 грн та відсотки за період 02.01.2023 до 15.02.2023 включно у сумі 3795 грн. (із розрахунку 30 днів*126,50 гр.) та відмовити в задоволенні вимог щодо стягнення відсотків за користування кредитом у розмірі 26 637, 60 грн., яка складається з 5 500, 00 грн. заборгованості за тілом кредиту та 21 137 грн. 60 коп. заборгованості за відсотками, оскільки позивач не обґрунтував його право на нарахування цих відсотків за період з 04.12.2023 по 06.02.2024 року. Судові витрати Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн, суд зазначає наступне. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Позивачем здійснено витрати на правову допомогу у сумі 7 000,00 грн, що підтверджується договором про надання правової допомоги №05/06/2025-01 від 05.06.2025 з адвокатським бюро «Тараненко та партнери», додатковою угодою №257707714702 до договору №05/06/25-01 від 05.06.2025, з акту прийому-передачі наданих послуг про надання юридичної допомоги від 05.06.2025 року. Доказів оплати зазначених послуг матеріали справи не містять. Аналізуючи зміст акту прийому передачі виконаних робіт від 25.06.2025 до Договору про надання правової допомоги від №05/06/25-01 від 05.06.2025 судом встановлено, що до переліку виконаних робіт адвокатським бюро «Тараненко та партнери» включено складання позовної заяви про стягнення боргу, вивчення матеріалів справи, підготовка адвокатського запиту та клопотання. Враховуючи обсяг наданих адвокатським бюро «Тараненко та партнери» послуг, співмірність наданих послуг та суми гонорару, те що позов задоволено частково, суд дійшов висновку, що сума витрат на правничу допомогу підлягає стягненню на користь Позивача в сумі 2000,00 грн. Саме така сума буде відповідати критеріям, що наведені вище, зокрема є дійсними, необхідними та розумними в частині їх розміру, складності справи та підтверджені належними та допустимими доказами. Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки Позивачем при поданні позову сплачено 2 422,40 грн судового збору, а позов задоволено частково (34,89 %), то з Відповідача на користь Позивача слід стягнути 845,18 грн. витрат на оплату судового збору. На підставі ст. ст. 512, 514, 526, 530, 549, 1048, 1050,1054 ЦК України та

Outcome: partial