Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

У квітні 2025 [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Філатов І.Л., звернулась до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживача та повернення вкладу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона є клієнтом АТ КБ "Приватбанк" і у вказанотму товаристві у неї відкриті рахунки: рахунок [NUMBER] та рахунок [NUMBER] . 29.03.202 невідомі особи зняли з рахунку [NUMBER] гроші в сумі 29145,00 грн. та 24000,00 грн., а з рахунку [NUMBER] зняли 1758 грн. 75 к. Після чого позивачка повідомила працівників банку про викрадення кошті з її рахунків. Крім того, [PERSON] 31.03.2025 за даним фактом звернулась до Первомайського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області. 07.04.2025 відповідач самостійо повернув на рахунок [NUMBER] кошти у розмірі 24 000, 00 грн. Позивачем направлено лист із проханням зупинити нарахування процентів та штрафних санкцій за несплату знятих коштів таприпинити облік неправомірно нарахованих на неї зобов`язань та вважатит їх погашеними у повному обсязі, повернути кошти. Працівники банку повідомили їй усно, що на залишок заборговності будуть нараховуватися відсотки і вона зобов`язана сплатити ці кошти. Представник позивача вказує, що поскільки позивачка є споживачем фінансових послуг, а відповідач їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг. Просить суд стягнути припини нарахування по рахунку [PERSON] [NUMBER] щомісячних платежів та відсотків у АК КБ «Приватбанк» за договором SAMDNWFC00036849914 від 22.08.2017 року; зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» відновити залишок коштів на рахунку [PERSON] [NUMBER] за договором SAMDNWFC00036849914 від 22.08.2017 року до того стану, у якому він був перед виконання несанкціонованих операцій, тобто станом на 28.03.2025 року; визнати незаконними і скасувати нараховані за період з 29.03.2024 року щомісячні платежі, проценти, пені та інші штрафні санкції за користування кредитним лімітом, що утворився внаслідок проведення операцій (транзакцій) 29.03.2024 року на суму 29 145 грн. за рахунком [PERSON] [NUMBER] за договором SAMDNWFC00036849914 від 22.08.2017 року ; обов`язати АТ КБ «Приватбанк» повернути [PERSON] її власні кошти у сумі 1758 грн. 75 коп. на рахунок [NUMBER] на підставі договору SAMDNWFC00036849898 від 22.08.2017 року. Ухвалою суду від 18.08.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов та просив його задовольнити. Предстанвик відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та вказав, що спірні платіжні операції були акцептовані [PERSON] способом, який було погоджено з нею (через Систему Приват24 шляхом вводу паролю, відомого лише [PERSON] ). Погодження проведення платежів узгоджено між [PERSON] та Банком Договором про надання банківських послуг до якого [PERSON] долучилась шляхом підписання Анкети від 22.08.2017 та заяви від 11.06.2021. Крім того, проведення спірних операцій 29.03.2025 по карт-рахункам позивача стало можливим, оскільки [PERSON] розголосила свою індивідуальну облікову інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, а саме: конфіденційні дані картки, пароль до Приват24 та ПІН-код до картки. Суд, з`ясувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Відповідно ст.\~13\~і\~81ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договори з обслуговування карткових рахунків, відповідно до яких АТ КБ «Приватбанк» випустив та видав платіжні картки, а саме: картку універсальна (кредитна картка) № [NUMBER] (рахунок [NUMBER] ) та картку (зарплатну) № [NUMBER] ( [NUMBER] ) . 29.03.2025 з картки універсальна № 5168755466696255 двома платіжними операціями о 12.40 год. та 12.41 год. списано гроші в сумі 24 000, 00 грн. та 29 145, 00 грн., що підтверджується випискою з відповідної картки за 29.03.2025 (а.с.9), також з адної виписки вбачається, що 07.04.2025 о 13.41 год. на картку універсальна № 5168755466696255 було повернуто 24 000,00 грн.; з картки\~(зарплатна\~картка) № [NUMBER] о 12.40 год. проведено списання платіжною операцією коштів на суму 1758,75 грн., що підтверджується випискою сформованою фахівцем з обслуговування клієнтів відділення АТ КБ "Приватбанк"(а.с.10). 29.03.2025 о 12.48 год. [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» на телефон клієнської служби підтрики 3700 та повідомила про списання коштів з її карток. Крім того, за даним фактом позивач 31.03.2025 звернулась до Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, що підтверджується витягом з ЄРДР номер кримінального провадженн 12025152110000306 (а.с17). Також позивачем [PERSON] направлено лист повідомлення до відповідача з вимогою про припинення обліку неправомірно нарахованих зобов`язань по договору SAMDNWFC00036849914 від 22.08.2017 рахунок [NUMBER] та вважати їх погашеними у повному обсязі ; повернути власні кошти у сумі 1758, 75 грн на рахунок [NUMBER] на підставі договору SAMDNWFC00036849898 від 22.08.2017 року. Позивач заперечує здійснення нею 29.03.2025 банківських операцій з переказу коштів через додаток Приват24 на суми 1758, 75 грн., 24 000, 00 грн. та 29 145, 00 грн. з використанням її кредитної картки та зарплатної картки, що такі перекази було вчинено шахрайським способом. При цьому під час дослідження в судовому засіданні запису- діалогу між [PERSON] і оператором служби підтримки банку з`ясовано, що позивач повідомила оператору про те, що з метою продажу товару, розмістила оголошення на платформі ОЛХ. 29.03.2025 незнайомою для неї особою, було запропоновано купівлю її товару за допомогою ОЛХ, зайшовши за посиланням: http://olxdellivery_acceptcheck.pages.dev/selected/5612543438/payment, яке надіслала їй на Вайбер невідома особа. [PERSON] заповнила на сторонньому сайті: номер свого фінансового телефону, свій пароль від платіжного застосунку Приват24, ПІНкод своєї картки. Вказані дії позивача надали можливість здійснити вхід у платіжний застосунок [PERSON] . Приват24 та отримати доступ до її картрахунків. Тобто, вказаними діями [PERSON] надала можливість здійснити вхід у платіжний застосунок Приват 24 та отримати доступ до картрахунків через, що в Приват24 [PERSON] були ініційовані платіжні операції за її картрахунками: 1) № [NUMBER] картка яка була на час платіжної операції № 5168745172602168 (зарплатна картка): 12:40:11 -1758,75 грн. призначення платежу: "На картку" Кошти були перераховані на картку [NUMBER] (Банк Восток); № [NUMBER] картка яка була на час платіжної операції № 5168755466696255 ("кредитна картка"): 12:40:42 - 24000,00 грн. (без урахування комісії) призначення платежу: " [PERSON] " Кошти були перераховані на картку [NUMBER] [PERSON] (АТ КБ ПриватБанк); 12:41:27 - 29145,00 грн. (без урахування комісії) призначення платежу: "На картку". Кошти були перераховані на картку [NUMBER] Таскомбанк. Вказане підтверджується витребуваними доказами на виконання ухвали суду вд 12.06.2025. 29.03.2025 12:48 год. [PERSON] звернулась АТ КБ ПриватБанк на телефон клієнтської служби підтримки: 3700. Отже, через власні дії позивача були спрямовані на переказ сторонніми особами кредитних коштів, позивач помилково вважає, що в цьому є провина банку. 22.08.2017. [PERSON] уклала з Банком Договір про надання банківських послуг, який в подальшому доповнювався Заявою та Анкетою-заявою про погодження умов договору і актуалізації даних [PERSON] . Таким чином Договір про надання банківських послуг складається з: Анкети-заяви від 22.08.2017 р. про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку. В анкеті-заяві вказано, що підписанням цієї заяви клієнт у відповідності до ст. 634 ЦК України у повному обсязі приєднується до Умов та Правил надання банківських послуг Банка (далі Умови та Правила), що розміщені на офіційному сайті Банка в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua; Анкети-заяви від 11.06.2021 р. в якій визначається фінансовий [PERSON] : +380665014683 (3 сторінка Анкети-заяви, розділ Угода про використання простого електронного підпису). Окрім цього в заяві [PERSON] надає згоду про укладання угод та ініціювання платежів за допомогою простого електронного підпису в тому числі за допомогою свого фінансового телефону. Вищевказані шахрайські операції стали можливими внаслідок порушення [PERSON] . Умов та правил надання банківських послуг, а саме: "2.1.4.5.1. Клієнт зобов`язаний не передавати Картки, ПІН, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію третім особам, не використовувати Картки або нанесені на них дані в цілях, не передбачених цим Договором, або що суперечать чинному законодавству". "2.1.4.5.2. Клієнт зобов`язаний вживати необхідних заходів для запобігання втрати, пошкодження, викрадення Картки, доступу третіх осіб до Картки, в тому числі до інформації, нанесеної на неї". Позивач повідомив Банк про неправомірні дії щодо його кредитного карт-рахунку вже після проведення операцій. Відповідно до\~ст.55 Закону України «Про банки та банківську діяльність»\~відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Невід`ємною частиною договору банківського обслуговування є Умови та правила надання банківських послуг (далі - Умови), що розмішені на офіційному сайті банку в мережі Інтернет. Сторони узгодили можливість використання Клієнтом наступних Віддалених каналів обслуговування: Система «Приват24», в т.ч. мобільна версія, системи «LiqPay» та каси банку АТМ , ТСО, телефонний банкінг. Пунктом 11 розділу VI Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів та здійснення операцій з їх використанням» затвердженого постановою Правління НБУ 05 листопада 2014 року» №705, встановлено, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Зазначене узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі №6-71цс15. Верховний суд у постановах від 17 липня 2019 року у справі № 564/678/15-ц, від 14 серпня 2019 року у справі № 317/2745/16-ц, від 18 серпня 2019 року у справі № 564/2153/16-ц, від 09 жовтня 2019 року у справі № 545/3918/16-ц, зазначений правовий висновок підтримав. Клієнт несе повну відповідальність за усі операції, які здійснюються за допомогою Карток, які є Електронним платіжним засобом, емітованим для обслуговування його рахунку. Чинним законодавством не надано повноважень банку здійснювати повернення проведеного переказу /зняття позивачем, здійсненого з належною авторизацією/введенням пінкоду. За твердженням позивача, вона операції не здійснювала, однак, такі операції можливі за умов розголошення позивачем конфіденційної інформації по карткам, пінкоду, передачі даних та паролів третім особам. Згідно п.14.3\~ст.14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», порядок проведення емісії електронних платіжних засобів та здійснення операцій із їх використанням, у тому числі обмеження щодо порядку емісії та здійснення операцій із їх використанням, визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України. Загальні вимоги Національного банку до емісії банкам-резидентам, філіями іноземних банків електронних платіжних засобів і порядок здійснення операцій з їх використанням визначені положенням «Про порядок емісії електронних платіжних засобів та здійснення операцій з їх використанням» затвердженого постановою Правління НБУ 05 листопада 2014 року» №705. Згідно п. 14.12\~ст.14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»\~та пунктом 1 розділу VI Положення №705, користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Пунктами 2,5 розділу VI Положення №705 встановлено, що користувач зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН, та інші засоби, які дають змогу користуватися ним. Користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Відповідно до п.9 розділу Х Положення №705 контроль за рухом і цільовим використанням коштів за рахунками користувачів з використанням електронних платіжних засобів здійснюється власниками цих рахунків. За змістом п.6 розділу VI Положення №705 та п.14.6\~ст.14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. За загальним правилом зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства (ст.526 ЦК України). Відповідно ч.ч. 1,2\~ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Враховуючи вищевикладене, положення умов договору між сторонами,\~ст.14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів та здійснення операцій з їх використанням» затвердженого постановою Правління НБУ 05 листопада 2014 року №705, відсутні підстави вважати, що банком порушено вимоги чинного законодавства. Вина АТ КБ «ПриватБанк» у здійсненні транзакцій по рахунку позивача на суми, що булаи списана до повідомлення позивачем про незаконне списання - недоведена. Відповідно ст.\~12,\~81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. З урахуванням вищевказаного, судом встановлено, що у діях відповідача відсутні порушення, про які зазначила позивач, тому позов є необґрунтованим і недоведеним та відсутні правові підстави для його задоволення судом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач під час подання позову була звільнена від сплати судового збору. Судові витрати у справі не підлягають до стягнення з відповідача так, як у позові відмовлено.

Outcome: dismissed