Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

У травні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві представник зазначив, що 17.09.2019 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Договір кредиту та страхування №Z06.22091.005710325, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит в розмірі 44800,00 грн, відповідач доручив банку сплатити за рахунок отриманих коштів страховий платіж. Кредит надається строком на 48 місяців, договором встановлено розмір процентної ставки 21,99 % річних. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу кошти в розмірі визначеному умовами договору. Відповідач у свою чергу не виконав умови кредитного договору. 25.07.2023 між ТОВ «Ідея Банк» та ТОВ "Свеа Фінанс" (попередня назва ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») було укладено Договір факторингу № 01.02-31/23, відповідно до умов якого ТОВ «Ідея Банк» відступило свої права вимоги ТОВ "Свеа Фінанс", в тому числі за договором №Z06.22091.005710325від 17.09.2019. Згідно з розрахунком заборгованості по кредитному договору №Z06.22091.005710325від 17.09.2019, заборгованість [PERSON] перед ТОВ "Свеа Фінанс" станом на дату подачі позову становить 125549,85 грн, з яких 44800,00 грн заборгованість за основним боргом, 31899,84 грн заборгованість за відсотками, 48850,01 грн заборгованість за іншими процентними платежами. Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача за кредитним договором №Z06.22091.005710325від 17.09.2019заборгованість в загальному розмірі 125549,85 грн, а також судові витрати. Ухвалою судді Хорольського районного суду від 04 червня 2025 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області вді 22.09.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду. Представник позивача до суду не з`явився, просив проводити розгляд справи без його участі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, однак до суду не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила. У запропонований судом строк відзиву на позовну заяву не надала; заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи без її участі відсутності на адресу суду не надходило. Згідно із частиною четвертою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд відповідно до статті 280 ЦПК України може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Беручи до уваги викладене, враховуючи наявність зазначених умов проведення заочного розгляду справи, суд розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до такого висновку. Між сторонами виникли правовідносини щодо належного виконання умов укладеного кредитного договору. 17.09.2019 між Акціонерним товариством «Ідея Банк`та [PERSON] укладено Договір кредиту та страхування №Z06.22091.005710325від 17.09.2019, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 44800,00 грн (п. 1.2.), кредит надається строком на 48 місяців (п. 1.4.), процентна ставка - 21,99 % річних (п.1.3) (а.с.8-9). Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу 17.09.2019 кошти в розмірі визначеному умовами договору (а.с.10). 25.07.2023 між ТОВ «Ідея Банк`та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було укладено Договір факторингу № 01.02-31/23, відповідно до умов якого ТОВ «Ідея Банк» відступило свої права вимоги ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.15-19). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників № 3 до Договору факторингу № 01.02-31/23 від 25.07.2023 до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором кредиту та страхування №Z06.22091.005710325від 17.09.2019в загальному розмірі 125549,85 грн, з яких: 44800,00 грн заборгованість за основним боргом, 31899,84 грн заборгованість за відсотками, 48850,01 грн заборгованість за іншими процентними платежами (а.с.26). Згідно з Довідкою-розрахунком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № №Z06.22091.005710325від 17.09.2019, станом на 25.07.2023 року становить 125549,85 грн, з яких: 44800,00 грн заборгованість за основним боргом, 31899,84 грн заборгованість за відсотками, 48850,01 грн заборгованість за іншими процентними платежами (а.с.13). 25.03.2024 ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» змінило назву на ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (а.с.27). Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. У силу статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України порушення зобов`язання є й невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання. Положеннями статей 626, 628 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів, встановлений договором. Відповідно до частини першої статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов`язання. За приписами частини першої статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із частиною другою статті 1054 та частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом частини першої статті 1078 ЦК, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Зі встановлених обставин справи вбачається, що між сторонами виникли договірні правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких ТОВ «Свеа Фінанс», як правонаступник АТ «Ідея Банк», виступає кредитодавцем (виконавцем послуги кредитування), а відповідач [PERSON] - споживачем (отримувачем вказаної послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у цьому зобов`язанні, на повернення відповідачем, як боржником, отриманого ним кредиту та сплати процентів за його користування. Оскільки на підставі вказаних договорів відбулась заміна первісного кредитора на ТОВ «Свеа Фінанс», тому останній вправі заявляти вимоги до відповідача про повернення кредитної заборгованості за кредитними договорами. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів щодо наявності у нього перешкод у реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки кредитора, ним не оспорюється розмір розрахунку заборгованостей за кредитними договорами. Натомість, всупереч умовам кредитних договорів, відповідач не виконав свої зобов`язання. Після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив погашення кредитної заборгованості ані на рахунки ТОВ «Свеа Фінанс», ані на рахунки попереднього кредитора. Враховуючи викладене, дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у частині стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Свеа Фінанс» заборгованості №Z06.22091.005710325від 17.09.2019 44800 гривень - тіло кредиту, 31899 гривень 84 копійки - заборгованості за відсотками, а всього у розмірі 76699 гривень 84 копійки. Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача 48850,01 грн заборгованості за іншими процентними платежами, суд встановив наступне. Позивач не зазначає, що входить до інших процентних платежів, яким чином вони були нараховані та за який період. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, а тому суд не може вважати, що заборгованість за іншими процентними платежами, яку позивач просить стягнути з відповідача у розмірі 48850,01 грн, це комісія за обслуговування кредитної заборгованості. Закон «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до частини першої статті 11 Закону «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду по справі №204/224/21 у постанові від 6 листопада 2023 року, дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Приймаючи до уваги те, що у кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які визначено у договорі як «Інші послуги Банку», суд дійшов висновку, що положення п. 1.5 Договору кредиту та страхування №Z06.22091.005710325від 17.09.2019та п. 5 Паспорту споживчого кредиту, який є Додатком № 1 до Договору кредиту та страхування № №Z06.22091.005710325від 17.09.2019щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати «Інші послуги Банку є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовна вимога в частині стягнення з відповідача на користь позивача 48850,01 грн заборгованості за іншими процентними платежами до задоволення не підлягає. Згідно із пунктом третім частини другої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. Судом задоволено позовні вимоги на суму 76699 грн, що становить 61% від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1478 грн.

Outcome: partial