Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором №17.07.2024-100002510 від 18.07.2024 року у розмірі 32 160,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 18.07.2024 року укладено Кредитний договір №17.07.2024-100002510, відповідно до умов якого Позичальнику надано кредит у розмірі 12000,00 грн., строком на 98 днів. Згідно вказаного договору було визначено процентну ставку фіксовану незмінну процентну ставку у розмірі 1,5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі «Комісія») 600,00 грн. Неустойка 120,00 грн. за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до умов Договору та квитанції про перерахунок коштів Кредитором надано Позичальнику кредит у розмірі 12000 грн. строком на 98 днів. [PERSON] 18.07.2024 року отримано кредитні кошти у розмірі 12000 грн. В свою чергу Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подачі позовної заяви, утворилась заборгованість у розмірі 32 160,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 12000,00 грн., процентам в розмірі 12600,00 грн., додаткової комісії в розмірі 1800,00 грн., неустойки в розмірі 5760,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Представником Позивача у позовній заяві подано заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, заяв чи клопотань від Відповідача не надходило. Крім того, повідомлення Відповідача було здійснено на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада» на веб-сайті Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області. Оскільки Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитор/ зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. 17.07.2024 року [PERSON] погодив пропозицію ТОВ «Споживчий центр» про укладення Кредитного договору (оферта) №17.07.2024-100002510, відповідно до пункту 1.1 якої є пропозиція ТзОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» укласти електронний договір (оферту) у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Пунктом 3.1. Договору (Проппозиція про укладення кредитного договору (оферта) кредитної лінії) передбачено, що Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти, комісію. Електронний кредитний договір, частиною якого є дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), укладається Кредитодавцем та Позичальником у порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". Електронний кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на вебсайті Кредитодавця у загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на вебсайті Кредитодавця, заявка, сформована на сайті Кредитодавця після ідентифікації Позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення Кредитодавцем, відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті Кредитодавця, та підписана Позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого Позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті (2.1.-2.2.3. Договору). Як вбачається з п.п.2.3.2-2.3.6. Договору позичальник, який має намір укласти електронний кредитний договір, ідентифікується (реєструється) в особистому кабінеті на вебсайті Кредитодавця за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, отриманим Позичальником в смс-повідомленні на номер телефону. вказаний Позичальником при його ідентифікації (реєстрації) в особистому кабінеті на вебсайті; Позичальник в особистому кабінеті на вебсайті Кредитодавця обирає умови, на яких бажає класти виладонний кредитний договір: У випадку погодження Кредитодавця на обрані Позичальником умови Кредитодавець У особистому кабінеті на вебсайті Кредитодавця направляє Позичальнику пропозицію про укладення кредитного договору (оферту) та заявку, а також формує формуляр форми відповіді про прийняття пропозиції (акцепту) в електронній формі для її заповнення та підписання Позичальником. Також для підписання Позичальником відповіді про прийняття пропозиції (акцепту) позичальнику передається одноразовий ідентифікатор B смс-повідомленні номер Позичальником при його ідентифікації (реєстрації) в особистому кабінеті на вебсайті; телефону, вказаний. Позичальник, який прийняв (акцептував) пропозицію укласти електронний договір на умовах, викладених у вищевказаних пропозиції про укладення кредитного договору (оферту) та заявці, підписує відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) електронним підписом одноразовим ідентифікатором, отриманим ним у вищевказаному порядку. Зі змісту зазначеного договору встановлено, що його підписано позичальником одноразовим ідентифікатором Е5469, який було надіслано на фінансовий номер телефону Відповідача [NUMBER] . Пунктами 3.1.-3.3.7 Договору передбачено, що за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти, комісію. Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на наступних умовах: 3.3.1. Дата надання/видачі кредиту: встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; 3.3.2. Сума Кредиту: встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; 3.3.3. Тип кредиту: фінансовий кредит; 3.3.4. Строк, на який надається Кредит: встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; 3.3.5. Дата повернення (виплати) кредиту: встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; 3.3.6. Проценти за користування Кредитом (Проценти): встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; 3.3.7. Графік платежів: встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору. Так, згідно заявки, яка є невід`ємною частиною кредитного договору від 17.07.2024 року, з якою Позичальник ознайомився 17.07.2024 року за цим посиланням https://sgroshi.com.ua/ua/informaciya-o-kompaniі згідно ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» «Кредитодавець». Кредитодавець: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР». Позичальник [PERSON] надав реквізити 5168-75ХХ-ХХХХ-9990 для перерахунку коштів. Відповідно до умов Кредитного договору (кредитної лінії) №17.07.2024-100002510 від 18.07.2024 року позичальнику надається Кредит на наступних умовах: 1. Дата надання/видачі кредиту 18.07.2024; 2. Сума Кредиту: 12000 грн. 00 коп. 3. Строк, на який надається Кредит 98 днів з дати його надання.; Дата повернення (виплати) кредиту 23.10.2024. Процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. У п. 11 зазначено, що комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі - "Комісія") 600 грн. 00 коп. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості 600,00 грн. у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом (п. 12). Неустойка 120,00 грн. за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання (пункт 17). Згідно з п. 20 заявки визначено спосіб (способи) ідентифікації та верифікації споживача: отримання ідентифікаційних даних через систему Bank ID НБУ. Позичальник підтверджує, що йому надані та він отримав інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (він ознайомився з нею за посиланням https:// sgroshi.com.ua/ua/rozkritta-informacii), паспорт споживчого кредиту відповідно до Закону України "Про споживче кредитування", графік платежів з переліком складових загальної вартості кредиту відповідно до Правил розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту відповідно до правил розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, примірник цього договору (п.22 Заявки). Із зазначеної заяви встановлено, що вона підписана одноразовим ідентифікатором Е5469, який було надіслано на фінансовий номер телефону Відповідача [NUMBER] . Так, згідно листа директора ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 09.06.2025 року №163-0906 18.07.2024 року 00:01:41 було успішно перераховано кошти на платіжну карту [NUMBER] в сумі 12 000,00 грн., призначення платежу видача за договором кредиту №17.07.2024-100002510. Факт приналежності картки [NUMBER] [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , та перерахунок на цю картку коштів у сумі 12 000,00 грн. 18.07.2024 року стороною Відповідача не спростовано. Докази, які б спростовували такий факт, у матеріалах справи відстуні. Відповідно до Довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №17.07.2024-100002510 від 18.07.2024 року вбачається, що заборгованість [PERSON] складає: 12000,00 грн. - основний борг; 12600,00 грн. проценти, 1800,00 грн. дод. комісія, 5760,00 грн. неустойка. Разом 32 160,00 грн. Проценти по кредиту нараховані за період з «18» липня 2024 р. по «23» жовтня 2024 р. Так, за змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Частиною 1 ст.1055 ЦК України встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.ч.1-2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч.2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч.3-6,8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно- телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч.12 ст.11 вказаного Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу. Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі. Так судом встановлено, що 18.07.2024 року між сторонами укладено кредитний договір №17.07.2024-100002510 у електронному вигляді шляхом підписання [PERSON] одноразовим ідентифікатором пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), заявки. Укладаючи кредитний договір, сторони погодили всі істотні умови договору, зокрема, суму кредиту, відсоткову ставку та строк кредитування. Факт отримання [PERSON] кредитних коштів підтверджується наявними в матеріалах справи документами, зокрема, листом директора ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 09.06.2025 року №163-0906. Згідно з наданим Позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором №17.07.2024-100002510 від 18.07.2024 року вбачається, що заборгованість [PERSON] складає: 12000,00 грн. - основний борг; 12600,00 грн. проценти, 1800,00 грн. дод. комісія, 5760,00 грн. неустойка. Разом 32 160,00 грн. Проценти по кредиту нараховані за період з «18» липня 2024 р. по «23» жовтня 2024 р. Відтак, сума тіла кредиту у розмірі 12 000,00 грн. підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача. Докази, які б спростовували вищевказане, зокрема, доказів повернення тіла кредиту чи його частини, Відповідачем не надано. Щодо суми процентів за користування кредитом. Так, згідно умов договору строк кредитування 98 днів. Процентна ставка стандартна фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону (яким, зокрема, доповнено пунктом 17 розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Враховуючи вищевикладене, Суд звертає увагу на те, що розмір процентів Позивачем визначено за ставкою 1,5%, що не в повній мірі відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування». Проценти за користування кредитними коштами за кредитним договором №17.07.2024-100002510 від 18.07.2024 року за період з «18» липня 2024 р. по «23» жовтня 2024 р. розраховуються наступним чином: Період 18.07.2024 року 19.08.2024 року (33 дні) за процентною ставкою 1,5%: 12 000,00 грн. х 1,5% х 33 дні = 5940,00 грн. Період 20.08.2024 року 23.10.2024 року (65 днів) за процентною ставкою 1,0%: 12 000,00 грн. х 1,0% х 65 днів = 7800,00 грн. Загалом проценти: 5940,00 грн. + 7800,00 грн. 13 740,00 грн. Крім того, у позовній заяві Позивач самостійно зазначає про те, що Відповідачем були\~ проведені часткові оплати за кредитним договором: 01.08.2024 року на суму 1600,00 грн. 02.08.2024 року на суму 1760,00 грн., що враховано Позивачем при формуванні довідки про розмір заборгованості. При цьому, як вбачається з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості, вказані суми було зараховано в рахунок погашення комісії за видачу кредиту (600,00 грн.) та частини відсотків (на суму 2760,00 грн). Отже, сума відсотків за кредитним договором становить: 13 740,00 грн. 2 760,00 грн. = 10 980,00 грн., і Суд вважає, що саме така сума відсотків у 10 980,00 грн. підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача. Доказів погашення вказаної суми процентів або її частини Відповідачем не надано. В задоволенні решти вимог про стягнення відсотків слід відмовити. Щодо стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості. В п.12 Заявки сторони узгодили, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості 600,00 грн. у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Так, Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності ЗУ «Про споживче кредитування» (10.06.2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування». Така правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). В п.12 Заявки сторони узгодили, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості 600,00 грн. у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, проте кредитодавець не роз`яснив, за які конкретні розрахунково-касові дії з відповідача буде взята комісія за обслуговування кредитної заборгованості. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості встановлено без уточнення найменування конкретних послуг та систематичності запиту споживачем інформації щодо обслуговування кредитної заборгованості. Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про те, що кредитодавець не зазначив та не надав доказів наявності, переліку послуг з обслуговування кредитної заборгованості, їх погодження зі споживачем при укладенні кредитного договору. Так, вказані умови договору не містять розмежування платних та безоплатних послуг, як і не містять найменування цих послуг, а значить передбачають виключно платні послуги стосовно обслуговування кредиту в тому числі, слід розуміти, і послуги на вимогу споживача не частіше одного разу на місяць повідомляти йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надання виписки з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформації про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншої інформації, що суперечить вимогам частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», за яким надання таких послуг передбачено безоплатно. Відтак, підстав для задоволення позову в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача комісії за обслуговування кредитної заборгованості (яку Позивач у позові іменує «додаткова комісія») у розмірі 1800,00 грн. Суд не вбачає; позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Щодо стягнення неустойки. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Станом на час розгляду справи в Україні продовжує діяти введений 24.02.2022 року воєнний стан, вказана обставина є загальновідомою. Позивачем нараховано суму неустойки за період з 18.07.2024 року по 23.10.2024 року, тобто на період дії воєнного стану. Відтак, враховуючи положення пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України Суд не вбачає підстав для стягнення з Відповідача на користь Позивача суми неустойки в розмірі 5760,00, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. Отже, враховуючи, що Відповідач не виконав зобов`язання за укладеним договором, Суд вважає доведеними наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості за Кредитним договором (оферти) №17.07.2024-100002510 від 18.07.2024 року, яка складається з: 12 000,00 грн. - основний борг; 10 980,00 грн. проценти. Разом 22 980,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Докази, які б спростовували доводи Позивача та факт невиконання Відповідачем [PERSON] зобов`язань за кредитним договором (оферти) №17.07.2024-100002510 від 18.07.2024 року в матеріалах справи відсутні. Відповідно до ч.1. ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1730,93 грн. На підставі викладеного, відповідно до 526, 610, 611, 612, 1049, 1050, 1054 Цивільного Кодексу України,

Outcome: partial