Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов позов від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром маркет" до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 30.04.2021 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідачем був укладений Договір позики №1187127, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 5 150,00 грн строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99% в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису, що був надісланий на вказану відповідачем/позичальником електронну адресу) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Того ж дня, позикодавець на виконання п. 1 Договору позики № 1187127 від 30.04.2021, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти у сумі 5 150,00 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи. Укладаючи договір позики сторони погодили порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування ним поза межами строку. Враховуючи умови Договору позики Договору позики № 1187127 від 30.04.2021 та здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором позики, які складають - 0 грн, заборгованість останнього за договором позики становить 17 346,31 грн, зокрема: 5 150,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 196,31 грн - сума заборгованості за відсотками. 26.10.2021 первісний кредитор та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу № 2610, за умовами якого останній набув права грошової вимоги до фізичних осіб боржників у тому числі за договором позики у розмірі 5 150,00 грн строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99% в день (базова процентна ставка/фіксована). 03.04.2023 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та позивач уклали договір факторингу №030423-ФК. Відповідно до акта прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу від ТОВ «Фінансова компанія управління активами» до позивача перейшло право вимоги до відповідача. Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за договором позики та заборгованості за процентами не виконав ні перед Позикодавцем - Первісним кредитором, ані перед Позивачем - Фактором ТОВ «Фінпром маркет», що набуло право вимоги за договором позики № 1187127 від 30.04.2021 на підставі договору факторингу. На підставі викладеного позивач просив суд стягнути на його користь із відповідача заборгованість за договором позики № 1187127 у розмірі 17 346,31 грн, витрати зі сплати судового збору у розмірі 2\~422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500,00 грн. Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 13.06.2025 відкрито провадження в справі, постановлено здійснювати розгляд справи постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Витребувано у АТ «Універсал Банк» докази: інформацію щодо належності [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) карткового рахунку № [NUMBER] ; виписку по картковому рахунку № [NUMBER] , відкритому в АТ «Універсал Банк», [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за період з 30.04.2021 до 03.05.2021. Позивач у судове засідання свого представника не направив, у матеріалах справи наявне клопотання представника позивача про розгляд справи без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, був повідомлений про розгляд справи в порядку, визначеному п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України та п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення в матеріалах справи 0610259970175 та 0610275821317. Протягом визначеного судом строку відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав. Ураховуючи відсутність заперечень позивача, повторну неявку в судове засідання відповідача, відсутність відзиву на позов, суд ухвалив здійснювати розгляд справи в заочному порядку. Відповідно до ч. 8 ст.\~178\~ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 14 ст.7, ч. 2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд установив таке. Відповідач будучи повідомленим про розгляд справи протягом визначеного судом строку відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд даної справи з повідомленням (викликом) сторін до суду не подав. Відповідно до ч. 8\~ст.178 ЦПК України\~суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 14 ст.\~7, ч. 2 ст.\~247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд установив таке. Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінпром маркет" зареєстроване як юридична особа. З матеріалів справи вбачається, що 30.04.2021 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідачем був укладений Договір позики №1187127, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у сумі 5 150,00 грн строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99% в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався повернути одержаний кредит в повному обсязі та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Згідно з п. 1 кредитного договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату від суми позики. Згідно з п.п. 4.1 та 4.2 пункту 4 договору, підписанням цього договору позичальник підтверджує, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена статтею 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», з Офіційними правилами програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», до моменту підписання договору позичальник вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику, що розміщені на сайті, їх суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою або застосування автопролонгації. Відповідно до пункту 5.4 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (далі - привила) договір позики укладається сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням ІТС Товариства, в результаті чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», у сторін договору позики виникають цивільні права та обов`язки. Згідно з пунктом 5.5 Правил договір позики укладається відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (Акцепт) пропозиції (Оферти) укласти договір позики в електронній формі та його підписання шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Укладений (підписаний) таким чином договір позики прирівнюється до укладеного договору в письмовій формі. Відповідно до пункту 5.6 Правил оферта формується за зазначеними Позичальником в Заявці параметрами позики з урахуванням пункту 4.4 цих Правил, із зазначенням істотних умов, реквізитами та іншою інформацією, що передбачені чинним законодавством. Крім цього, оферта включає посилання на ці Правила та на інформацію і документи про Товариство та послуги, які ним надаються (сторінка на сайті Товариства, на якій розміщена відповідна інформація та документи для ознайомлення), до яких Заявнику надасться безперешкодний доступ, у тому числі шляхом переходу по відповідному відсиланню. Згідно з пунктом 5.7 Правил прийняття Позичальником оферти (акцепт) та укладання (підписання) ним договору позики здійснюється шляхом надсилання електронного повідомлення про акцепт оферти. Відповідно до пункту 5.9 Правил, підписуючи Електронне повідомлення Одноразовим Позичальник засвідчує, що його акцепт є повним та безумовним, тобто він погоджується з ідентифікатором, усіма без виключення умовами оферти. Договір позики вважається укладеним із моменту одержання Товариством Електронного повідомлення Позичальника. Згідно з пунктами 6.1 та 6.2 за користування позикою позичальник сплачує Товариству проценти у розмірах, визначених у Договорі позики. Позичальник зобов`язаний повернути отриману суму позики та проценти за користування нею відповідно до умов укладеного Договору позики, проценти за користування позикою нараховуються на суму позики (її залишок), виходячи із строку фактичного користування позикою. Згідно з наданою позивачем копією платіжної інструкції/операція (а.с. 13) отримувач з платіжним інструментом [NUMBER] отримав 30.04.2021 за замовленням номер 13667537 5 150,00 грн. Крім того, отримання відповідачем 30.04.2021 на свою карту № [NUMBER] , емітовану у АТ "Універсал банк", коштів у розмірі 5 150,00 грн підтверджується наданими АТ "Універсал банк" на виконання ухвали про витребування доказів документами - випискою по рахунку за карткою № [NUMBER] за період 30.04.2021-03.05.2021 та довідкою від 26.06.2025 про те, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . Згідно з наданим ТОВ «Фінпром маркет» розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором за період з 30.04.2021 по 28.05.2025 становить 17 346,31 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5 150,00 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами - 12 196,31 грн. 26.10.2021 первісний кредитор та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу № 2610, згідно з умовами якого фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованостей в розмірі портфеля заборгованості. Відповідно до пункту 5.1 договору факторингу Клієнт, на підставі даного Договору, з врахуванням п. 5.2 цього Договору, відступає Фактору, а Фактор набуває Права Вимоги, та зобов`язується сплатити Клієнту Ціну Продажу згідно розділу 6 цього Договору. З моменту відступлення Прав Вимоги, всі гарантії, надані Боржниками щодо Портфеля Заборгованості, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з Правами Вимоги Фактору переходять всі пов`язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та неоплачених Боржниками процентів та всі способи забезпечення зобов`язань, пов`язані з Портфелем Заборгованості. Згідно до з пунктом 5.2. договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання Актів прийому-передачі Реєстру Заборгованостей (з одночасною передачею Реєстру Заборгованостей в електронному вигляді), після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно Портфеля Заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Підписані сторонами Акти прийому-передачі Реєстру Заборгованостей (в електронному та паперовому вигляді) підтверджують факт переходу від клієнта до фактора відповідних прав вимоги та є невід`ємними частинами цього договору. Акти прийому-передачі Реєстру Заборгованостей (в електронному та паперовому вигляді) підписуються в день укладення цього договору. Перехід права вимоги позивача до відповідача за Договором позики №1187127 від 30.04.2021 на підставі цього договору факторингу стверджується актом прийому-передачі реєстру заборгованостей та реєстром прав вимог №2 від 26.10.2021. 03.04.2023 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та позивач уклали договір факторингу №030423-ФК (далі - договір факторингу), згідно з умовами якого фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованостей в розмірі портфеля заборгованості. Відповідно до пункту 5.1 договору факторингу клієнт, на підставі даного договору, з врахуванням п. 5.2 цього договору, відступає фактору, а фактор набуває права вимоги, та зобов`язується сплатити клієнту ціну продажу згідно розділу 6 цього договору. З моменту відступлення прав вимоги, всі гарантії, надані боржниками щодо портфеля заборгованості, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги фактору переходять всі пов`язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та неоплачених боржниками процентів та всі способи забезпечення зобов`язань, пов`язані з портфелем заборгованості. Згідно з пунктом 5.2. договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання Актів прийому-передачі Реєстру Заборгованостей (з одночасною передачею Реєстру Заборгованостей в електронному вигляді), після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно портфеля заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Підписані сторонами Акти прийому-передачі Реєстру Заборгованостей (в електронному та паперовому вигляді) підтверджують факт переходу від клієнта до фактора відповідних прав вимоги та є невід`ємними частинами цього договору. Акти прийому-передачі реєстру заборгованостей (в електронному та паперовому вигляді) підписуються в день укладення цього договору. Перехід права вимоги позивача до відповідача за Договором позики №1187127 від 30.04.2021 на підставі цього договору факторингу стверджується актом приймання-передачі реєстру заборгованостей та реєстром боржників. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною шостою статті 11 вказаного Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з статтю 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних - фізична особа, стосовно якої відповідно до закону здійснюється обробка її персональних даних; згода суб`єкта персональних даних - будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки. Частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. У частині першій статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням наведеного, судом встановлено, що договір позики укладено сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину, без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не міг бути укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідач також їх не надав, що відповідно до статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком. Такий висновок суду узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеним у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, провадження № 61-9071св20, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, провадження № 61-20799св19, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, провадження № 61-2903св21, від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20, провадження № 61-18967св20, від 18 червня 2021 року у справі № 234/8079/20, провадження № 61-2904св21. За таких обставин за відсутності належних доказів про те, що договір укладено іншою особою, а грошові кошти перераховані на банківську картку, яка відповідачу не належить, суд виснує, що наявні правові підстави для стягнення заборгованості за тілом кредиту з відповідача. Щодо стягнення відсотків за користування кредитом. Відповідно до договору позики №1187127 від 30.04.2021, строк позики становить 30 дні зі сплатою процентів у розмірі 1.99% в день. Згідно із п. 6.5 Правил, які є невід`ємною частиною договору позики, передбачено, що у разі неповернення або повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або й частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Відсотки розраховані в межах строків передбачених договором. Тому відсотки за договором позики №1187127 від 30.04.2021 у розмірі 12 196,31 грн підлягають стягненню із відповідача на користь позивача. Умови договору про сплату відсотків за користування позикою є справедливими та не призводять до дисбалансу прав та обов`язків сторін договорів, оскільки пункти договору про розміри відсоткової ставки погоджено за домовленістю сторін (договір укладено в електронній формі. Про умови договору позивач був ознайомлений попередньо, а відтак вільно та свідомо погодився виконувати взяті на себе зобов`язання, у тому числі і щодо сплати процентів за користування кредитним коштами). Договір позики укладений на визначений термін, за якими відповідач повинен сплатити проценти, що є платою за користування кредитом. Вказані висновки суду узгоджуються із постановою Верховного Суду від 09 жовтня 2024 року у справі № 582/202/22. Також позивачем доведено, що за договором факторингу № 2610 від 26.10.2021 право вимоги за договором позики №1187127 від 30.04.2021 перейшло від ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», а від останнього за договором факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 до позивача. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.03.2021 у справі №906/1174/18 (провадження №12-1гс21, пункт 38) навела такі ознаки, що притаманні договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Отже, позичальник взяті на себе зобов`язання за договором позики №1187127 від 30.04.2021 належним чином не виконав, кредитні кошти разом з процентами вчасно не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на загальну суму 17 346,31 грн, з яких 5 150,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 196,31 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже судовий збір у розмірі 2422,40 грн, сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду, підлягає стягненню із відповідача. Також позивачем на підтвердження понесених ним у справі витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн надано докази: договір про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024, витяг з Акту №12-П від 30.04.2025 приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від «01» листопада 2024 р., витяг з Акту приймання передачі справ на надання правничої допомоги від 02.12.2024 р. за договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від «01» листопада 2024 р.; платіжну інструкцію на підтвердження оплати наданої правничої допомоги; ордер серії АХ №1149961 від 01.11.2024 р.; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ПТ №2099 від 03.04.2018, довіреність в порядку передоручення на представлення інтересів адвокатом від 12.12.2024. Суд виснує, що заявлені позивачем витрати у розмірі 3500,00 грн на професійну правничу допомогу доведені позивачем та підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: approved