Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

10.01.2025 року адвокат Рева Інна Олександрівна звернулася до суду через систему «Електронний суд» в інтересах [PERSON] з позовом до Управління освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області про визнання незаконним та скасування наказу управління освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради від 13.12.2024 року № 234-к/тр «Про проведення службового розслідування» та наказу управління освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради від 13.12.2024 року № 235-к/тр «Про призупинення виплати заробітної плати на час відсторонення директора ліцею», стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди. В своєму позові посилається на те, що наказом управління освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради відповідач по справі, від 31.08.2012 року № 191 з 01.09.2012 року позивача призначено на посаду директора ЗОШ І-Ш ступенів № 1 (на підставі рішення Фастівської міської ради Київської області від 13.10.2022 року № 74-ХХУІІ-УШ Фастівський ліцей № 1 Фастівської міської ради Київської області). 01.07.2020 року між позивачем та управлінням освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради в особі начальника [PERSON] було укладено Контракт. З 13.12.2024 року управлінням освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради проводиться службове розслідування фактів, викладених у зверненні вчителя Фастівського ліцею № 1 Фастівської міської ради Київської області [PERSON] від 08.12.2024 року. Наказом управління освіти ВК Фастівської міської ради від 13.12.2024 № 234-к/тр «Про проведення службового розслідування» позивача відсторонено від виконання посадових обов`язків на час проведення службового розслідування. 27.12.2024 до відома позивача було доведено зміст наказу управління освіти ВК Фастівської міської ради від 13.12.2024 року № 235-к/тр «Про призупинення виплати заробітної платина час відсторонення директора ліцею», за яким позивачу зупинено виплату заробітної плати з 13.12.2024 року. Наказом управління освіти ВК Фастівської міської ради від 31.12.2024 № 254-к/тр «Про внесення змін до п.2 наказу управління освіти від 13.12.2024р. № 234-к/тр Про проведення службового розслідування» було продовжено термін службового розслідування до 10.01.2025 року. Просили визнати незаконним та скасувати наказ управління освіти ВК Фастівської міської ради від 13.12.2024 № 234-к/тр «Про проведення службового розслідування» та наказ управління освіти ВК Фастівської міської ради від 13.12.2024 року № 235-к/тр «Про призупинення виплати заробітної платина час відсторонення директора ліцею». Стягнути на користь позивача з управління освіти ВК Фастівської міської ради середній заробіток за час вимушеного прогулу, моральну шкоду у розмірі 50\~000,00 грн та судові витрати. Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15.01.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. 11.02.2025 року через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначалося, про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вважають, що оскаржувані накази видані з дотриманням вимог законодавства, а позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними. 11.02.2025 року через систему «Електронний суд» надійшло клопотання від представника позивача в якому остання зазначила, що вказаний відзив підлягає залишенню без розгляду в зв`язку з пропуском строку його подачі. 11.02.2025 року через систему «Електронний суд» надійшло клопотання від представника відповідача про відкладення розгляду справи. 12.02.2025 року через канцелярію суду від Третьої особи [PERSON] надійшли письмові пояснення в яких оскаржувані накази вважають видані з дотриманням вимог законодавства, а позовні вимоги позивача необґрунтованими. 24.02.2025 року через систему «Електронний суд» надійшло клопотання від представника позивача про відкладення розгляду справи. 11.02.2025 року через систему «Електронний суд» надійшло клопотання від представника позивача про поновлення строку на подачу доказів. 25.02.2025 року через систему «Електронний суд» надійшло клопотання від представника відповідача про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. 25.02.2025 року через систему «Електронний суд» надійшло клопотання від представника позивача про зменшення/збільшення розмір позовних вимог, а саме визнати незаконним та скасувати наказ Управління освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради від 28.02.2025 року № 45-к/тр «Про оголошення догани». Провадження у справі в частині стягнення на користь [PERSON] з Управління освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області середній заробіток за час вимушеного прогулу закрити. 24.03.2025 року ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області в задоволені заяви представника позивача про зменшення/збільшення розміру позовних вимог відмовлено. 03.04.2025 року представником позивача подано до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24.03.2025 року. 27.04.2025 року через систему «Електронний суд» надійшло клопотання від представника позивача про зупинення розгляду справи до перегляду Апеляційним судом апеляційної скарги на ухвалу суду. Постановою Київського апеляційного суду від 04 липня 2025 року апеляційну скаргу [PERSON] подану представником [PERSON] залишено без задоволення. \~ \~ \~ \~29.08.2025 року через систему «Електронний суд» надійшла заява від представника позивача про залучення правонаступника в якій просить замінити третю особу у справі [PERSON] на її правонаступника - начальника управління освіти ВК Фастівської міської ради Київської області Савчук М.М. 02.09.2025 року Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області замінено у справі Тетю особу - [PERSON] на її правонаступника - начальника управління освіти ВК Фастівської міської ради Київської області Савчук М.М. 02.09.2025 року Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області замінено у справі Тетю особу - [PERSON] на її правонаступника - начальника управління освіти ВК Фастівської міської ради Київської області Савчук М.М. 23.09.2025 через канцелярію суду надійшли пояснення Третьої особи по справі щодо предмету спору. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав зазначених в позові. В судовому засіданні представник відповідача проти вимог позову заперечувала та вважає їх необґрунтованими і безпідставними. Просила у їх задоволені відмовити. Третя особа [PERSON] , в наданих поясненнях до суду просила про слухання справи у її відсутність. В задоволенні позовних вимог відмовити. Заслухавши учасників судового процесу, свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~При розгляді справи судом встановлено, що позивач [PERSON] наказом управління освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради від 31.08.2012 року № 191 призначено на посаду директора ЗОШ І-Ш ступенів № 1 з 01.09.2012 року. Згідно Контракту від 01 липня 2020 року укладеного між Управлінням освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради в особі начальника [PERSON] з одного боку та [PERSON] з другого боку, уклали даний Контракт. Згідно даного Контракту вбачається, що він є строковим трудовим договором. На підставі Контракту виникають строкові трудові відносини між Роботодавцем Управління освіти ВК Фастівської міської ради та Керівником [PERSON] . Згідно Рішення Фастівської міської ради Київської області від 13.10.2022 року № 74-ХХУІІ-УШ ЗОШ І-Ш ступенів № 1 перепрофільовано (змінено тип) на Фастівський ліцей № 1 Фастівської міської ради Київської області. 13.12.2024 року згідно Наказу № 234-к/тр Управління освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради «Про проведення службового розслідування» наказано провести службове розслідування фактів, викладених у зверненні вчителя Фастівського ліцею № 1 [PERSON] від 08.12.2024 року через Чат-бот АнтиКор щодо неналежного виконання службових обов`язків та недодержання вимог законодавства директором Фастівського ліцею №1 Фастівської міської ради Київської області [PERSON] та заступником директора з навчально-виховної роботи [PERSON] . Встановлено строк проведення службового розслідування з 13.12.2024 року по 31.12.2024 року. Відсторонено [PERSON] , директора Фастівського ліцею №1 Фастівської міської ради Київської області від виконання посадових обов`язків на час проведення службового розслідування щодо неналежного виконання посадових обов`язків та недодержання вимог чинного законодавства з 13.12.2024 року по 31.12.2024 року. Наказом Управління освіти ВК Фастівської міської ради № 235-к/тр від 13.12.2024 «Про призупинення виплати заробітної плати на час відсторонення директора ліцею» призупинено [PERSON] виплату заробітної плати за виконання обов`язків директора на час проведення службового розслідування з 13.12.2024 року. Позивач звертаючись до суду з даним позовом посилається на те, що наказ управління освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради від 13.12.2024 року № 234-к/тр «Про проведення службового розслідування» та наказ управління освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради від 13.12.2024 року № 235-к/тр «Про призупинення виплати заробітної плати на час відсторонення директора ліцею» є незаконним та підлягає скасуванню. Статтею\~43 Конституції України\~передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Згідно зі статтею\~3 КЗпП України\~до трудових відносин належать відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Відповідно до статті\~4 КЗпП України\~законодавство про працю складається з цього Кодексу та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. У статті\~5-1 КЗпП України\~держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Відповідно до статті\~21 КЗпП України\~трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року № 950\~затверджено "Порядок проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей\~Закону України "Про запобігання корупції"\~прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування" у редакції, чинній на час винесення оскаржуваного наказу. У пункті 1 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей\~Закону України "Про запобігання корупції"\~прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Порядок), затвердженого Постановою № 950, і надалі - у редакції, чинній на час укладення прийняття наказу, передбачено, що відповідно до цього Порядку стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей\~Закону України "Про запобігання корупції"\~(далі - Закон) прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може бути проведено службове розслідування: - у разі невиконання або неналежного виконання ними службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи об`єднанню громадян; - у разі недодержання посадовими особами місцевого самоврядування законодавства про службу в органах місцевого самоврядування, антикорупційного законодавства; - на вимогу особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або особи, яка для цілей Закону прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з метою зняття безпідставних, на її думку, звинувачень або підозри; - з метою виявлення причин та умов, що призвели до вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону в інший спосіб, за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або приписом Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) за рішенням керівника органу, підприємства, установи, організації, в якому працює особа, стосовно якої пропонується проведення службового розслідування, а у разі його відсутності - особи, яка виконує його обов`язки (далі - керівник органу). За анонімними повідомленнями, заявами та скаргами службове розслідування не проводиться, крім випадків, коли анонімне повідомлення стосується порушення вимог Закону та наведена в ньому інформація стосується конкретної особи, містить фактичні дані, які можуть бути перевірені. Відповідно до пункту 2 Порядку рішення щодо проведення службового розслідування приймається керівником органу, в якому працює особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або особа, яка для цілей Закону прирівнюється до особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої планується проведення службового розслідування (далі - особа, стосовно якої проводиться службове розслідування). Згідно з пунктом 3 Порядку рішенням щодо проведення службового розслідування визначаються голова комісії з проведення службового розслідування, інші члени комісії, предмет і дата початку та закінчення службового розслідування. Строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців. Відповідно до пункту 4 Порядку службове розслідування проводиться з відстороненням особи, стосовно якої проводиться службове розслідування, від здійснення повноважень на посаді або без такого відсторонення. Рішення про відсторонення приймається керівником органу. Згідно з підпунктом "а" пункту 2 частини першої статті 3 Закону України "По запобігання корупції" суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті. Згідно з частиною другою статті 167 та частиною\~другою\~статті\~169 ЦК України\~державні та комунальні підприємства, а також навчальні заклади, спільні комунальні підприємства належать саме до юридичних осіб публічного права, безвідносно до мети їхньої діяльності. Під посадовими особами юридичних осіб публічного права потрібно розуміти осіб, які мають повноваження здійснювати організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські функції. Організаційно-розпорядчі функції (обов`язки) - це обов`язки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, комунальних підприємств, установ, організацій, структурних підрозділів, їхні заступники, особи, які керують ділянками робіт. Так, посадовими особами підприємства є керівник, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємств. Правові підстави відсторонення працівника від роботи власником або уповноваженим органом визначені статтею\~46 КЗпП України. Відсторонення працівників від роботи роботодавцем допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. При відстороненні трудові відносини працівника з роботодавцем не припиняються, тобто працівник не звільнений з роботи, а лише тимчасово не допускається до виконання своїх трудових обов`язків. Відсторонення від роботи можливе лише у випадках, що передбачені законодавством. Про це оголошується наказом або розпорядженням керівника підприємства, установи чи організації, і про це працівник повинен бути повідомлений. Термін відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили. Працівник має право оскаржити наказ про відсторонення від роботи у встановленому законом порядку. Відсторонення не має на меті покарання працівника, це особливий тимчасовий захід, що має попереджувальний характер. Воно триває або до встановлення юридичного факту, зазначеного в законі, або до припинення обставин, що призвели до відсторонення, або до вирішення питання про подальшу долю відстороненого працівника. Отже, за суттю відсторонення від роботи є попереджувальним заходом, який застосовується роботодавцем для запобігання настанню негативних наслідків. За змістом статті\~46 КЗпП України\~допускається відсторонення працівника або у випадках, перелічених у статті, або в інших випадках, які повинні бути також передбачені певним нормативно-правовим актом. Відсторонення працівника від роботи - це призупинення виконання ним своїх трудових обов`язків за рішенням уповноважених на це компетентних органів з підстав, передбачених законодавством (правовий висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 755/6458/15-ц (провадження № 61-18651св18). Таким чином, перелік підстав для відсторонення не є вичерпним. Згідно п. 1.1 Статуту Фастівського ліцею №1 Фастівської міської ради Київської області (станом на 2022 рік) (далі Статут), даний заклад освіти є заклад загальної середньої освіти комунальної форми власності, що заснований на комунальній власності Фастівської міської територіальної громади. Засновником вказаного закладу є Фастівська міська рада Київської області (п. 1.5 Статуту), уповноважений нею орган на управління закладом освіти є управління освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради (п. 1.6 Статуту). Відповідно до підпунктів 5.1, 5.8, 5.9 Статуту закладу управління закладу здійснює засновник, відповідач, керівник закладу - позивач, педагогічна рада, вищий колегіальний орган громадського самоврядування закладу. Директор призначається на посаду (за результатами конкурсного відбору) та звільняється з посади управління освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради. Згідно Статуту Директор має право діяти від імені закладу без довіреності та представляти у відносинах з іншими особами; підписувати документи з питань освітньої, фінансово-господарської та іншої діяльності закладу; приймати рішення щодо діяльності закладу в межах повноважень, визначених законодавством та строковим трудовим договором, у тому числі розряджатися в установленому порядку майном закладу та його коштами; призначати на посаду, переводити на іншу посаду та звільняти з посади працівників закладу, тощо. Таким чином, позивач, як директор закладу є посадовою особою юридичної особи публічного права, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції». Як вбачається з Контракту укладеного з керівником закладу, що належить до комунальної власності Фастівської міської територіальної громади, яким позивача призначено на посаду директора закладу, передбачено, що керівник підприємства несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання обов`язків, передбачених контрактом, зокрема неналежну організацію діяльності закладу, організацію фінансово-господарської діяльності закладу, бухгалтерського обліку, невиконання статутних завдань підприємства і умов цього контракту, тощо (п. п. 2.2.1 Згідно ч. 2 ст. 25 Закону України «Про освіту» Засновник закладу освіти або уповноважений ним орган (особа) , в тому числі, здійснює контроль за дотриманням установчих документів закладу освіти. Пунктом 3.2.7 Положення про управління освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради, затвердженого рішенням Фастівської міської ради №15VIII-VIII від 22.04.2021 (далі Положення) передбачено, що відповідач здійснює контроль за фінансово-господарською діяльністю, дотримання установчих документів закладу освіти, а також за недопущення привілеїв та обмежень за різними ознаками. Відповідно до п. 4.1.17, п. 4.1.28, п. 4.1.30, п. 4.1.32, 4.1.34 Положення Управління освіти здійснює заходи щодо запобігання і протидії корупції у закладах та установах, підпорядкованих Управлінню; здійснює повноваження делеговані Фастівською міською радою; здійснює оперативне управління діяльністю комунальних закладів та установ; забезпечує розгляд звернень громадян у межах своєї компетенції, вживає заходів щодо усунення недоліків в роботі; реалізовує інші повноваження в сфері освіти, передбачені законодавством. Згідно Статуту Фастівського ліцею №1 Фастівської міської ради Київської області (далі заклад) визначено, що управління освіти здійснює контроль за дотриманням установчих документів закладу освіти (п. 5.5 Статуту). Також, п. 5.13 Статуту закладу зазначено, що директор зобов`язаний зокрема виконувати закону України «Про освіту», «Про повну загальну освіту» та інші акти законодавства, а також забезпечувати їх виконання працівниками закладу, зокрема в частині організації освітнього процесу державною мовою; планувати та організовувати діяльність закладу загальної середньої освіти, тощо; контролювати виконання педагогічними працівниками та учнями освітньої програми, індивідуальної програми розвитку, індивідуального навчального плану; організовувати освітній процес; організовувати документообіг, бухгалтерський облік та звітність відповідно до законодавства; тощо. Згідно контракту, укладеного з директором Фастівського ліцею №1 Фастівської районної ради Київської області від 01.07.2020 та додаткової угоди №1 від 01.07.2020, відповідач є роботодавцем позивача, директор закладу підзвітний роботодавцю (п. 1.7 контракту), Управління освіти здійснює контроль за фінансово-господарською діяльністю закладу, здійснює контроль за дотриманням вимог Статуту закладу (п.п. 2.3.3, 2. 3.4, контракту), тощо. Відповідно до пункту 4 Порядку проведення службового розслідування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 №950 (зі змінами та доповненнями), рішення про проведення службового розслідування приймає орган, якому відповідно до законодавства надано повноваження призначати на посаду та звільняти з посади особу, стосовно якої пропонується проведення службового розслідування, або керівник органу, підприємства, установи, організації, в якому виявлено порушення (керівник органу). Згідно Наказу від 13.12.2024 № 234-к/тр «Про проведення службового розслідування», він винесений начальником Управління освіти Єриш Н.Л., яка на день його прийняття займала посаду начальника Управління освіти, та була наділена повноваженнями прийняти рішення про проведення службового розслідування. В ході слухання справи судом встановлено, що на виконання розпорядження Фастівського міського голови №296-од від 12.12.2024 «Про проведення службового розслідування», яке було прийнято у зв`язку з зверненням вчителя Фастівського ліцею №1 від 08.12.2024 через Чат-бот АнтиКор, Управлінню освіти було доручено з 13.12.2024 по 31.12.2024 провести службове розслідування щодо факту неналежного виконання службових обов`язків та недодержання вимог законодавства директором Фастівського ліцею №1 [PERSON] та заступником з навчально-виховної роботи [PERSON] . На час проведення службового розслідування вирішити питання з відстороненням від виконання посадових обов`язків позивача та заступника з навчально-виховної роботи [PERSON] . В судовому засіданні було допитано, як свідка [PERSON] , яка підтвердила факт, що нею 08.12.2024 через Чат-бот АнтиКор надіслано звернення про порушення її прав, як вчителя Фастівського ліцею №1 заступником директора Фастівського ліцею № 1 з НВР [PERSON] . В зв`язку з тим, що Управління освіти є органом уповноваженим Засновником на управління закладом, було призначене службове розслідування фактів, викладених у зверненні вчителя Фастівського ліцею №1 [PERSON] від 08.12.2024 щодо неналежного виконання службових обов`язків та недодержання вимог законодавства позивачем та заступником директора закладу з навчально-виховної роботи [PERSON] . Як зазначено у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду у справі 201/8462/21 від 23.03.2023, суд погодився з службовим розслідуванням та відстороненням керівника комунальної лікарні, яке призначено з метою перевірки фактів, викладених у доповідних записках щодо значних матеріальних збитків на підприємстві. Тобто оспорюваний наказ видається саме з метою перевірки фактів неналежного виконання обов`язків позивачем та значні збитки не встановлені.\~\~ Отже, суд приходить до висновку про те, що відповідачем було законно винесено наказ щодо проведення службового розслідування стосовно позивача, згідно до вимог пункту 1 Порядку № 950, та з яким позивача було ознайомлено, про що свідчить підпис останнього в зв`язку з чим також відповідач мав право для прийняття рішення про відсторонення позивача від роботи (п.6 Порядку). Також, в ході розгляду справи судом встановлено, що Наказ № 235-к/тр від 13.12.2024, який просив скасувати позивач, був скасований відповідачем Наказом №13-к/тр від 13.01.2025 року. Щодо вимоги позивача про стягнення середнього вимушеного прогулу суд зазначає, що наказом №13-к/тр від 13.01.2025 скасовано наказ № 235-к/тр від 13.12.2024, та позавичу нараховано і виплачено заробітна плата за грудень 2024 року та січень 2025 року в повному обсязі, що не заперечується позивачем. Що стосується стягнення моральної шкоди, суд зазначає, про те, що відсторонення від роботи позивача було здійснено відповідно до діючого законодавства. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами і доповненнями), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров?я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати чим підтверджується факт завдання моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони завдані, в якій грошовій сумі позивач оцінює завдану йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Сторона, яка пред`являє вимоги відшкодування завданої їй моральної шкоди, не звільняється від обов`язку довести наявність такої шкоди, її розмір, надавши належні, допустимі та достовірні докази цього факту, у порядку встановленому процесуальними нормативно-правими актами. Позивачем не надано суду належних доказів що підтверджували про заподіяння моральної шкоди позивачу. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК). Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших Відтак, правових підстав для задоволення позову [PERSON] немає, що дають суду підстави для відмови у задоволенні позову. Згідно з частиною першою\~\~статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~\~Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:\~\~у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Отже, з урахуванням положень статті 141\~ЦПК України та відмови у позові, понесені позивачем витрати на оплату судового збору слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed