Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

До Макарівського районного суду Київської області у листопаді 2024 року через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» Сторожишиної Олександри Олегівни до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № Z41.19136.005192042 від 25 квітня 2019 року у розмірі 57 774,82 грн. Також представник позивача просить стягнути з відповідача судові витрати пов`язані з розглядом позовної заяви. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 25 квітня 2019 року [PERSON] із АТ «Ідея Банк» уклав Кредитний договір № Z41.19136.005192042, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 25 370 грн строком на 18 місяців, а відповідач зобов`язався повернути кредит разом з процентами за користування кредитом відповідно до графіку платежів. Підписанням відповідного кредитного договору відповідач також приєднався до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діяла станом на дату укладення договору, і яка розміщена за посиланням https://ideabank.ua/uk/about/public-contracts) та підтвердив свою обізнаність про умови та тарифи банку. На виконання умов вищевказаного договору, банк свої зобов`язання по видачі кредитних коштів виконав повністю. Проте, всупереч умовам кредитного договору [PERSON] не здійснив своєчасних платежів в повному обсязі для погашення заборгованості по кредиту та процентам у строк, чим суттєво порушив умови договору. Згідно із Договором факторингу від 25 липня 2023 року № 01.02-31/23 АТ «Ідея Банк» відступило право вимоги за Кредитним договором від 25 квітня 2019 року № Z41.19136.005192042 на користь ТОВ «Свеа Фінанс» (попередня назва «Росвен Інвест Україна»), а тому позивач набув право вимоги заборгованості до відповідача. Відповідно до Договору факторингу розмір боргу перед новим кредитором складає 57 774,82 грн, із яких: заборгованість за основним боргом 15 351,25 грн; заборгованість за відсотками 04,93 грн, заборгованість за іншими процентними платежами 42 418,64 грн. Макарівський районний суд Київської області ухвалою від 07 лютого 2025 року відкрив провадження у цивільній справі, вирішив розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надав відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали від 07 лютого 2025 року направлено відповідачу за адресою реєстрації, однак поштове відправлення № 0610231343248 повернулося до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», дата 08 березня 2025 року. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Суд вжив всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд цієї справи в порядку спрощеного позовного провадження. Однак, відповідач не скористався процесуальним правом надання відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив таке. Як вбачається з матеріалів справи 25 квітня 2019 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір № Z41.19136.005192042. Відповідно до пункту 1.1 кредитного договору, банк надав позичальнику кредит на поточні потреби у розмірі 25 370 грн, а позичальник зобов`язувався одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами і платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно із Графіком платежів. Згідно із пунктом 1.2 та 1.3 договору, банк надає кредит строком на 18 місяців. За користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 0,01% річних. Позичальник також приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діяла станом на дату укладення договору, і яка розміщена за посиланням https://ideabank.ua/uk/about/public-contracts) та підтвердив свою обізнаність про умови та тарифи банку. На виконання умов зазначеного договору АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання з видачі відповідного розміру кредиту виконав повністю. Факт надання кредитних коштів банком [PERSON] за умовами кредитного договору № Z41.19136.005192042, а також користування кредитними коштами відповідачем підтверджується випискою по рахунку [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ). Як зазначив позивач, а відповідач не скористався своїм правом заперечити, останній не здійснював платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. Згідно із розрахунком заборгованості за Кредитним договором № Z41.19136.005192042 від 25 квітня 2019 року, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Свеа Фінанс» станом на 25 липня 2023 року, складає: 57 774,82 грн, яка складається із: заборгованість за основним боргом 15 351,25 грн; заборгованість за відсотками 4,93 грн, заборгованість за іншими процентними платежами 42 418,64 грн. Зі змісту умов Договору факторингу від 25 липня 2023 року № 01.02-31/23 вбачається, що АТ «Ідея Банк» відступило право вимоги за договором від 25 квітня 2019 року № Z41.19136.005192042на користь ТОВ «Свеа Фінанс». Як вказав позивач, до договору факторингу №01.02-31/23 було складено 3 (три) Реєстри боржників: Реєстр Боржників №1, Реєстр Боржників № 2 і Реєстр Боржників № 3, які є дуже об`ємними документами загальним об`ємом 502 (п`ятсот двi) сторінки або 251 (двісті п`ятдесят однин) аркуш і стосуються прав вимог за 11 794 (одинадцятьма тисячами сімсот дев`яносто чотирма) кредитними договорами. Отже на підтвердження цієї інформації позивач додав до заяви копії першої і останньої сторінки відповідних Реєстрів Боржників і сформований Витяг з реєстру боржників, який стосується саме заборгованості [PERSON] за договором № Z41.19136.005192042. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 Цивільного процесуального кодексу України). Згідно із пунктом 1 частини другої статті 11\~Цивільного кодексу\~України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно зі статтею 1054 Цивільного процесуального кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України) Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства (стаття 526 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина перша статті 512 Цивільного кодексу України). Статтею 514\~Цивільного кодексу\~України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За\~статтею 516\~Цивільного кодексу\~України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 517\~Цивільного кодексу\~України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Статтею 1077 Цивільного кодексу України\~встановлено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. У матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатив заборгованість за кредитним договором. Отже, суд встановив, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе за договором зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість, а тому позовні вимоги необхідно задовольнити. Згідно зі статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати зі сплати судового збору з відповідача стягуються пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 2 422,40 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved