Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

Рішенням суду Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2025 року, ухваленого у справі №201/184/22: «Позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя задовольнити у повному обсязі. Визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Припинити право одноособової власності [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . В порядку поділу сумісної власності подружжя визнати за [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 201 кв.м., житловою площею 85,8 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Припинити право одноособової власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1153 га кадастровий номер 1221455400:02:007:0314, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В порядку поділу сумісної власності подружжя визнати за [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1153 га кадастровий номер 1221455400:02:007:0314, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Стягнути з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) сплачений останньою при подачі позову судовий збір в сумі 11\~350 грн. Зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання майна особистою власністю одного із подружжя та грошової компенсації у розмірі 1/2 вартості відчуженого майна задовольнити частково. У задоволенні позову у частині визнання житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , особистою приватною власністю одного з подружжя відмовити. В порядку поділу сумісної власності подружжя визнати за [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 201 кв.м., житловою площею 85,8 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У задоволенні позову у частині визнання земельної ділянки площею 0,1153 га кадастровий номер 1221455400:02:007:0314, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , особистою приватною власністю одного з подружжя відмовити. В порядку поділу сумісної власності подружжя визнати за [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1153 га кадастровий номер 1221455400:02:007:0314, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Стягнути з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) грошову компенсацію у розмірі 1/2 вартості відчуженого майна (транспортного засобу Peugeot 308) у сумі 62\~621 грн. Стягнути з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) сплачений судовий збір у розмірі 7\~161 грн. 20 коп.» 16 вересня 2025 року надійшла заява представника [PERSON] адвоката Лісневського Дмитра Олександровича про ухвалення додаткового рішення, в якому представник просив суд постановити додаткове рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 27 000 грн. та судовий збір в сумі 10\~442 грн. 16 вересня 2025 року (зареєстровано в системі «Електронний суд» 08 вересня 2025 року) надійшла заява представника [PERSON] \~адвоката Юрко\~Олени Сергіївни про ухвалення додаткового рішення, в якому представник просила суд постановити додаткове рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 24 000 грн. Представник [PERSON] адвокат Лісневський Дмитро Олександрович надав суду заяву про слухання справи за його відсутності. Просив суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 27 000 грн. та судовий збір в сумі 10\~442 грн. Представник [PERSON] адвокат Юрко Олена Сергіївна надала суду заяву про слухання справи за її відсутності. Просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 24 000 грн. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що по даній справі необхідно ухвалити додаткове рішення щодо розподілу судових витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги з наступних підстав. Суд визначає в межах, встановлених ЦПК України, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи зокрема особливості предмета спору, складність справи, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розділити між сторонами судові витрати. Так, за приписами ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно до ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України - для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Крім того, ч. 4 ст. 137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Водночас, відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ч. 8 ст.141 ЦПК України - розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Так, судом встановлено, що [PERSON] було укладено Договір про надання правничої допомоги від 01 листопада 2021 року з [PERSON] . На підтвердження понесених судових витрат стороною позивача надано суду Ордер про надання правничої (правової допомоги) від 01 листопада 2021 року; Додаткова угода від 30 жовтня 2023 року до Договору про надання правової допомоги від 01 листопада 2021 року; Додаткова угода від 02 вересня 2025 року до Договору про надання правової допомоги від 01 листопада 2021 року; Акт виконаних робіт та розрахунків від 02 вересня 2025 року до договору про надання правничої допомоги від 01 листопада 2021 року. Згідно з Додатковою угодою від 02 вересня 2025 року до Договору про надання правової допомоги від 01 листопада 2021 року, чітко описано обсяг послуг наданих адвокатом, визначено ціну кожної конкретної послуги та час витрачений адвокатом на надання таких послуг. Згідно з Актом виконаних робіт та розрахунків від 02 вересня 2025 року до договору про надання правничої допомоги від 01 листопада 2021 року загальна сума гонорару складає 27\~000 грн., яка передана адвокату в день підписання Акту виконаних робіт. Таким чином, з огляду на вищенаведені положення закону, враховуючи встановлені судом обставини, фактичні надані послуги з надання правової допомоги, чітко описані в Додатковій угоді до Договору про надання правової допомоги, пропорційність задоволених позовних вимог суд приходить до висновку про задоволення заяви представника [PERSON] адвоката Лісневського Дмитра Олександровича та вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати пов`язані з наданням правничої допомоги у розмірі 27\~000 грн. Разом з тим суд бере до уваги наступне. Відповідно до рішення суду від 15 вересня 2025 року судом було вирішено питання про судові витрати, зокрема стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений останньою при подачі позову судовий збір в сумі 11\~350 грн., що складається зі сплаченого судового збору в сумі 908 грн. відповідно до квитанції від 23 грудня 2021 року та сплаченого судового збору в сумі 10\~442 грн. відповідно до квитанції від 19 квітня 2022 року. Таким чином, оскільки судом вже було вирішено питання про судові витрати у вигляді сплати судового збору, в тому числі в сумі 10\~442 грн., суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви представника [PERSON] адвоката Лісневського Дмитра Олександровича про ухвалення додаткового рішення у частині стягнення судового збору. Так, судом встановлено, що [PERSON] було укладено Договір про надання правової допомоги від 07 грудня 2022 року з [PERSON] . На підтвердження понесених судових витрат стороною відповідача надано суду Ордер про надання правничої (правової допомоги) від 07 грудня 2022 року; Договір про надання правової допомоги від 07 грудня 2022 року; Акт приймання-передачі наданих послуг від 02 вересня 2025 року; Квитанція до прибуткового касового ордеру №30/09 від 02 вересня 2025 року на суму 24\~000 грн. Згідно з Актом приймання-передачі наданих послуг від 02 вересня 2025 року загальна сума гонорару складає 24\~000 грн., яка передана адвокату 02 вересня 2025 року, що підтверджується Квитанцією до прибуткового касового ордеру №30/09 від 02 вересня 2025 року на суму 24\~000 грн. Як вбачається з Акту приймання-передачі\~наданих послуг\~від 02\~вересня 2025\~року адвокатом Юрко Оленою\~Сергіївною надано певні послуги, однак не розписано вартість кожної з послуг та час витрачений на їх надання, вартість зазначених послуг складає 24\~000 грн. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що розмір витрат на правову допомогу [PERSON] підлягає зменшенню пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому, виходячи з критерію розумності та конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу [PERSON] підлягають задоволенню частково в сумі 10 000 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial