Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Представник ТОВ «Споживчий центр» просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] 11471,03 гривень заборгованості за кредитним договором № 18.09.2023-100002904 від 18.09.2023. Вимоги обґрунтовано тим, що 18.09.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] був укладений кредитний договір (оферти) № 18.09.2023-100002904, за умовами якого ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредит в розмірі 10000,00 гривень строком на 140 днів. ТОВ «Споживчий центр», надавши відповідачу кредитні кошти, свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. У свою чергу, [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість в розмірі 11471,03 гривень, яка складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 6294,75 грн, по процентам - 5176,28 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 21 серпня 2025 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зв`язку з поверненням адресованого відповідачу поштового відправлення з копією вказаної ухвали за закінченням строку зберігання, ухвалою від 18 вересня 2025 року судом постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання сторони не з`явились. В позовній заяві представник позивача просила розглянути справу за її відсутності та висловила згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] про час і місце розгляду справи двічі належним чином був повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак в судові засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, про причини неможливості розгляду справи за його відсутності не сповістив. За таких обставин суд провів заочний розгляд позову без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247, ст.ст.280, 281 ЦПК України. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. 18 вересня 2023 року ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» уклали кредитний договір № 18.09.2023-100002904, який складається із пропозиції про укладення кредитного договору ТОВ «Споживчий центр» (оферти), заявки [PERSON] від 18.09.2023 на укладення кредитного договору, його відповіді про прийняття пропозиції (акцепт) та підтвердження укладення електронного договору. Договір укладений на таких умовах. Сума кредиту 10000 грн, які підлягають перерахуванню на електронний платіжний засіб позичальника 4149-49ХХ-ХХХХ-7836. Строк, на який надається кредит - 140 днів з дати його надання. Дата повернення кредиту 04.02.2024. Процентна ставка - фіксована незмінна в розмірі 1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Комісія, пов`язана із наданням кредит, становить 15% від суми кредиту та дорівнює 1500,00 грн. Перерахування за допомогою системи LiqPay на електронний платіжний засіб відповідача [PERSON] [NUMBER] кредитних коштів в сумі 10000,00 грн за кредитним договором № 18.09.2023-100002904 підтверджується квитанцією ID платежу АТ КБ «Приватбанк» за № 2367217525 від 18.09.2023. Згідно із довідкою-розрахунком про стан заборгованості за цим кредитним договором заборгованість відповідача складає 11471,03 грн, з яких: 6294,75 грн основний борг, 5176,28 грн проценти. Відповідно до ст.ст.11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст.ст.202, 205, 207, 626, 639 ЦК України договір, як різновид правочину, вважається таким, що вчинений у письмовій (електронній) формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті\~3\~Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.ч.3, 4, 6 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.12 ст.11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені до-говором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). За змістом ч.ч.1, 2 ст.10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризи-ку, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Стороною позивача до позовної заяви додані примірники документів, які складають укладений з відповідачем кредитний договір № 18.09.2023-100002904 від 18.09.2023 та підписані відповідачем електронним підписом. Факт укладення цього договору належним чином підтверджений та відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію». Договір містить усі істотні умови, необхідні для даного виду правочинів, а відтак, враховуючи його особисте підписання відповідачем [PERSON] , були достеменно відомі останньому. Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки щодо надання кредитних коштів і їх повернення зі сплатою відповідних відсотків за користування, а також комісії. Досліджені у справі докази дають достатні підстави для висновку, що свої договірні зобов`язання кредитодавець ТОВ «Споживчий центр» виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит в обумовленій договором сумі. Натомість, відповідач свої договірні зобов`язання у визначений договором строк не виконав. Існування у відповідача заборгованості перед позивачем підтверджується доданою до позову довідкою-розрахунком заборгованості. Заборгованість відповідача відповідає умовам кредитного договору, у тому числі щодо обрахунку відсотків за користування кредитом. При розгляді справи суд відповідно до вимог статей 10, 12, 13 ЦПК України керується принципом верховенства права та розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для вирішення справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.83 ЦПК України позивач повинен подати суду докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву. За змістом ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідач не надав суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо невиконання ним умов договору, наявності заборгованості та її розміру, через що у суду відсутні підстави не приймати надані позивачем докази. Таким чином, дослідженими у справі доказами повно та об`єктивно доведено, що відповідач взятого на себе зобов`язання щодо погашення кредиту та сплати відсотків за його користування належним чином не виконав, тим самим порушив умови договору, у зв`язку із чим у нього утворилась заборгованість в загальній сумі 11471,03 гривень, яка підлягає стягненню на користь ТОВ «Споживчий центр» в судовому порядку. Виходячи з викладеного, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими і доведеними, тому позов підлягає повному задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved