Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

У липні 2025 року представник заявника звернувся до Світловодского міськрайонного суду з заявою про встановлення факту проживання [PERSON] однією сім`єю разом з померлою [INFO] [PERSON] , з лютого 2017 року до дня її смерті. Заява обґрунтована тим, що [INFO] помер батько заявника [PERSON] . За життя [PERSON] , а саме з лютого 2017 року заявник проживала разом однією сім`єю з батьком та його дружиною [PERSON] спочатку в квартирі [ADDRESS] , а з осені 2020 року в будинку [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини звернулись [PERSON] та [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , інші спадкоємці після її смерті відсутні. [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Встановлення судом факту проживання однією сім`єю з померлим спадкодавцем необхідно заявнику для реалізації права на спадкування за законом четвертої черги. Ухвалою суду від 15 липня 2025 року відкрито провадження за вищеописаною заявою, розгляд заяви призначено на 15 вересня 2025 року, яке було відкладено за клопотанням представника заявника. У судовому засіданні заявник та представник заявника вимоги заяви просили задовольнити з підстав, викладених в ній. Заявник зазначила, що з лютого 2017 року проживала разом з рідним батьком [PERSON] та його дружиною [PERSON] в квартирі [ADDRESS] . Після придбання восени 2020 року житлового будинку всі разом переїхали в с.Подорожнє. За час спільного проживання вони з батьком та його дружиною мали спільний бюджет та вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки. [INFO] помер батько після якого прийняли спадщину вона та [PERSON] , при цьому вона продовжила проживати спільно з [PERSON] в с.Подорожнє, взаємовідносини залишилися такими ж, як і за життя [PERSON] . Після смерті [PERSON] вона здійснила її поховання та звернулась із заявою про прийняття спадщини. Враховуючи, що [PERSON] не має інших спадкоємців за законом або за заповітом, вважає, що вона має право на спадкування за законом після її смерті. Представник заінтересованої особи Другої світловодська державної нотаріальної контори Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, матеріали справи містять заяву представника про проведення розгляду справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи Великоандрусівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду засвідчив, що працював разом з померлим [PERSON] в період часу з 2016 року по день смерті. Йому відомо, що разом з [PERSON] та його дружиною з початку 2017 року проживала його рідна донька [PERSON] . Восени 2020 року подружжя [PERSON] придбало житловий будинок в с.Подорожнє, куди переїхали разом зі [PERSON] . Після смерті [PERSON] . [PERSON] залишилася проживати разом з дружиною батька - [PERSON] . Він особисто забирав [PERSON] з будинку в с.Подорожнє, щоб відвезти в лікарню, тому вказана обставина йому відома особисто. Свідок [PERSON] суду засвідчила, що сім`ю [PERSON] знає з 1972 року. [PERSON] , що заявник [PERSON] проживала з 2017 року разом з батьком [PERSON] та його дружиною, спочатку в квартирі, потім у 2020 році переїхали в с.Подорожнє в житловий будинок. Після смерті батька [PERSON] продовжила проживати разом з його дружиною [PERSON] до дня її смерті. Суд, заслухавши заявника, представника заявника, свідків, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . (а.с. 7) Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , батьком останньої записано [PERSON] . (а.с. 8) [PERSON] , [INFO] , 13.08.1994 уклала шлюб з [PERSON] , після чого змінила прізвище на [PERSON] . (а.с. 9) Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, [PERSON] , [INFO] , 21.07.2001 зареєструвала шлюб з [PERSON] , після чого змінила прізвище на [PERSON] . (а.с. 10-11) З довідки, наданої завідувачем Другої світловодської державної нотаріальної контори Кіровоградської області, встановлено, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , зареєстрована спадкова справа № 1/2022. З заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 12) [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть. (а.с. 13) Другою світловодською державною нотаріальною конторою Кіровоградської області, зареєстровано спадкову справу №44/2024 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Заяву на спадщину подано [PERSON] . Інших заяв про прийняття спадщини не надходило. (а.с. 15) Довідкою, виданою управляючою компанією «Господарник», підтверджено факт проживання [PERSON] без реєстрації в квартирі [ADDRESS] , разом з [PERSON] та [PERSON] . При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У відповідності до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Згідно з частиною другою статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Аналіз наведеної норми права вказує, що для визначення статусу сім`ї необхідно встановити три складові компоненти: особи спільно проживали; ці особи пов`язані спільним побутом; ці особи мають взаємні права та обов`язки. Виходячи з положень статті 3 Сімейного кодексу України, якою визначено поняття "сім`ї", можливо дійти висновку про те, що сім`я створюється не лише на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення. Конституційний Суд України у своєму рішення від 03 червня 1999 року №5-рп/99 надав офіційне тлумачення терміну "член сім`ї": членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, термін "сім`я" означає не лише створення сім`ї на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а має більш широкі критерії для його визначення. З огляду на викладене, з урахуванням наданих належних та допустимих доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту спільного проживання заявника [PERSON] однією сім`єю разом з померлою [INFO] [PERSON] , з лютого 2017 року до дня її смерті.

Outcome: approved