Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося в Канівський міськрайонний суд Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.11.2023 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем був укладений договір позики №4312725. Вказаний кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Первісний кредитор зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. Відповідач ухиляється від сплати своєї заборгованості, а позивач набув право вимоги до відповідача по вказаним кредитним договорам, тому позивач, для захисту своїх прав, звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 20195,00 грн., а також судові витрати. Ухвалою судді від 15.08.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб, які беруть участь у справі. Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи, а саме за зареєстрованою адресою місця проживання, відзив на позов не подано. Суд, вивчивши матеріали справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступних висновків. Згідно ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи вбачається, що 26.11.2023 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений договір позики №4312725 (а.с.6-9). Згідно п.2 даного договору, сума позики становить 5000,00 грн.; строк позики 30 днів; процентна ставка (базова) за перший день користування позикою 13,21%; знижена процентна ставка (базова) з другого дня користування позикою 0,01%; дата повернення позики 26.12.2023. 14.06.2021 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) уклали договір факторингу №14/06/21, згідно умов якого клієнт передав (відступив) ТОВ фактору за плату, а фактор прийняв належні права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами у відповідності до реєстру боржників, які формуються згідно додатку №1 є невід`ємною частиною договору (а.с.10-12). За Додатковою угодою №24 від 16.05.2024 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, згідно Реєстру боржників №24 від 16.05.2024 позивачу було відступлено договір позики, за що фактором сплачено грошові кошти (а.с.15). Відповідно до витягу з реєстру боржників №24, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги щодо стягнення заборгованості з [PERSON] за договором позики №4312725 в розмірі 20195,00 грн., з яких: - 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 15195,00 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.18). Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги відносно [PERSON] , як боржника у зобов`язанні. Вказані обставини відповідачем не оспорюються. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України,\~слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронного правочину є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19. Згідно з абз. 2 ч. 2ст. 639 ЦК Українидоговір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1ст.\~516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Таким чином, позивач як новий кредитор набув права вимоги за вказаними договорами на підставі договорів про відступлення права вимоги. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1ст. 1048 ЦК України,\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до статей526,527,530\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.\~610\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, повинен сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з умовами Договору позики позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Первісний кредитор зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. У порушення умов договору та закону відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, а тому у останньої виникла заборгованість. Разом з тим, щодо розміру заборгованості, яка підлягає до стягнення, суд зазначає наступне. З договору позики №4312725 від 26.11.2023 та Додатку №1 до нього вбачається, що сторони погодили строк дії позики у 30 днів та нарахування відсотків на залишок суми позики до 26.12.2023. У той же час, позивачем відповідно до розрахунку заборгованості відсотки були нараховані до 16.05.2024 (а.с.20). Тому суд вважає обґрунтованими доводи позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики №4312725 в частині боргу за сумою позики в розмірі 5000,00 грн. При цьому розмір заборгованості за відсотками в сумі 15195,00 грн позивачем в повній мірі не доведено. Пунктом 2.2 договору позики передбачено, що строк кредиту складає 30 днів. Пунктом 2.3 договору позики передбачено, що процентна ставка (базова) за перший день користування позикою 13,21%; знижена процентна ставка (базова) з другого дня користування позикою 0,01%. Таким чином, згідно умов договору розмір боргу за процентами за 30 днів користування становить 675,00 грн. (5000,00 грн. х13,21%х1 день) + (5000,00 грн x 0,01% x 29 днів). Матеріали справи не містять доказів на підтвердження продовження строку користування позикою понад строк, вказаний в п. 2.2 Договору, не доведено умов можливої пролонгації відповідно до п. 6 договору, що позбавляє суд можливості перевірити дотримання таких умов. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Такий висновок міститься у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12). Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне застосувати вказаний правовий висновок Верховного Суду до правовідносин, що склались по даній справі. Відповідно до ст.\~12\~ч. 3,\~4, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, отримання коштів, відповідачем суду не надано. За вказаних обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими та підтверджені належними та допустимим доказами, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 5675,00 грн. з яких: - 5000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту - 675,00 грн. - заборгованості за відсотками за користування кредитом. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 3028 грн. (а.с.1). Оскільки вимоги позивача задоволено частково, а саме на 28,10%, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 28,10% від сплаченої суми судового збору, що становить 850,87 грн.

Outcome: partial