Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

Позивач, ТОВ «Споживчий центр» звернулось до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній\~заяві\~представник позивача\~зазначив,\~що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 11.11.2024 укладено Кредитний договір (оферти) № 11.11.2024-100000678. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 19000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 11.11.2024, строком на 105 днів. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість у розмірі 48450 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 19000 грн., по процентам в розмірі 15960 грн., по комісії в розмірі 1330 грн., по додатковій комісії в розмірі 2660 грн., по неустойці в розмірі 9500 грн. чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Зважаючи на вищевказане, представник позивача просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та сплачений судовий збір. Ухвалою судді Кілійського районного суду Одеської області від 22.08.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлені сторони. Беручи до уваги, що відповідач належним чином повідомлений про строк подання відзиву та не подав відзив, суд\~ ухвалює заочне рішення по справі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З досліджених доказів суд встановив наступні фактичні обставини: Між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 11.11.2024 укладено Кредитний договір (оферти) № 11.11.2024-100000678. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 19000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 11.11.2024, строком на 105 днів. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість у розмірі 48450 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 19000 грн., по процентам в розмірі 15960 грн., по комісії в розмірі 1330 грн., по додатковій комісії в розмірі 2660 грн., по неустойці в розмірі 9500 грн. При ухваленні рішення судом застосовано наступні норми права: Згідно п. 1 ч. 2 ст.11 Цивільного кодексуУкраїни\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно положень ч. 1 ст.1054 Цивільного кодексуУкраїни\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч. 2 ст.1050 Цивільного кодексуУкраїни\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Як передбачено\~ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст.6цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до положень ст.ст.526,\~530 Цивільного кодексуУкраїни\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а згідно\~ст. 629 Цивільного кодексу України- договір є обов`язковим для виконання сторонами. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Також,\~статтею 204 Цивільного кодексу України\~встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтею 205 ЦК України\~щодо форм правочину, способу волевиявлення встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Абзац другий частини другої\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19. Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст.611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що кредитний договір № 11.11.2024-100000678 від 11.11.2024 року укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги\~Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам\~Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Щодо вимог представника позивача стосовно стягнення неустойки за невиконання кредитного договору № 11.11.2024-100000678 від 11.11.2024 року. Відповідно до\~п.\~18\~Прикінцевих та\~Перехідних положень\~Цивільного кодексу\~України -\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тому вимога в частині стягнення неустойки з [PERSON] за кредитним договором підлягає відмові. За правилами ст.\~141\~ЦПК\~України, з відповідача підлягає стягненню сума судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони по справі, як на підстави своїх вимог, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частковому обсязі.

Outcome: partial