Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення пені за невчасну сплату аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що 21.09.2008 вона із відповідачем по справі уклали шлюб. Від шлюбу у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 10.08.2022 шлюб між нею та відповідачем розірвано. Позивач вказує, що їхня спільна донька проживає разом із нею. Відповідно до судового наказу Ямпільського районного суду Вінницької області від 30.07.25024 з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого по [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої та проживаючої по [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягувати з дня пред`явлення заяви до суду, а саме з 29 липня 2024 року, і до досягнення дитиною повноліття. На виконанні Ямпільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває судовий наказ, виданий Ямпільським районним судом Вінницької області 30.07.2024 по справі №153/1183/24 за її заявою, де боржником є відповідач [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Позивач зазначила, що відповідач не бере участі у витратах, пов`язаних з утриманням їхньої спільної дитини. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Утримання доньки здійснюється лише позивачем одноособово, уже тривалий час. Позивач посилається на те, що їй дуже важко утримувати доньку та належним чином забезпечувати її нормальний та необхідний розвиток. Це вимагає надзвичайних додаткових зусиль з її боку. Однак, відповідач протягом року не сплачує аліменти на утримання дитини, у зв`язку із чим виникла заборгованість. Борг по аліментах становив 15159,85 грн. Відповідач майже рік не сплачував аліменти на утримання їхньої дитини, з 30 липня 2024 року по 16 червня 2025 року, таким чином виникла заборгованість у розмірі 29527,35 грн. В червні 2025 борг, який становив 18283,93 грн. було частково сплачено. В липні 2025 року відповідач також частково здійснив оплату, після чого борг становив 6207,43 грн. Позивач вказує, що пеня за несплату аліментів у період з 30 липня 2024 року по 16 червня 2025 року становить 29527,35 грн. (тобто, не більше 100 відсотків заборгованості). У період з 16 червня по 14 липня 2025 року (29 днів) заборгованість становила 18283,93 грн., отже за цей період розмір пені становить 5302,34 грн. (18283,93х1%х29 днів). У період з 14 липня по 11 серпня 2025 року (29 днів) заборгованість становить 9130,93 грн., отже за цей період розмір пені становить 2647,97 грн. (9130,93х1%х29 днів). Таким чином, пеня за несплату аліментів з 30 липня 2024 року по 11 серпня 2025 року становить 37477,66 грн. (29527,35+5302,34+2647,97). Вважаючи свої права порушеними, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь пеню за невчасну сплату аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 37477 (тридцять сім тисяч чотириста сімдесят сім) гривень 66 (шістдесят шість) копійок. Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 14.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів направлялась на адресу реєстрації відповідача, однак до суду повернувся конверт із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Враховуючи норми п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК, відповідач вважається належним чином повідомленою про розгляд справи. Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, до суду не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] з 24.02.2023 зареєстрована по [ADDRESS] , що підтверджено копією витягу з реєстру територіальної громади від 24.02.2023 (а.с.5). Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.06.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області встановлено, що [INFO] в м. Ямпіль Ямпільського району Вінницької області народилася [PERSON] , батьками якої записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Із копії витягу з реєстру територіальної громади від 09.06.2023 встановлено, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована по [ADDRESS] (а.с.8). Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 10.08.2022 встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 21 вересня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №96 - розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] залишено - « [PERSON] ». (а.с.9). \~ \~ \~ \~Із копії судового наказу, виданого Ямпільським районним судом Вінницької області від 30.07.2024 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого по [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої та проживаючої по [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягувати з дня пред`явлення заяви до суду, а саме з 29 липня 2024 року, і до досягнення дитиною повноліття (а.с.10). \~ \~ \~ \~Із копії довідки, виданої Ямпільським відділом державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області вих.№2/22.15-32 від 02.01.2025 встановлено, що у відділі на виконання перебуває виконавче провадження №75947820 згідно виконавчого листа №153/1183/24, виданого 09.08.2024 Ямпільським районним судом Вінницької області про стягнення з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого по [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої та проживаючої по [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягувати з дня пред`явлення заяви до суду, а саме з 29 липня 2024 року, і до досягнення дитиною повноліття. Станом на 31.12.2024 борг по аліментах становить 15159,85 грн. (а.с.11). \~ \~ \~ \~Із копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів вих..№12874/22.15-30 від 21.07.2025 встановлено, що відповідач за попередній період має заборгованість по ВП в сумі 14909,85грн., за період з січня 2025 року по липень 2025 року державним виконавцем визначено розмір аліментів, які підлягають сплаті в сумі 20464,5 грн., сукупний розмір заборгованості по аліментах становить 6207,43 грн. Сплачено боржником/стягнуто виконавцем за червень 2025 року та липень 2025 року 29166,92 грн. (а.с.12). Відповідно до статей 4, 5\~Цивільного процесуального\~кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом статей 141, 180 Сімейного кодексу України, статті 11\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, такий обов`язок є рівним для обох батьків, а розірвання шлюбу між ними, проживання батьків окремо від дитини не звільняє від даного обов`язку щодо дитини. Згідно з частиною третьою статті 195 Сімейного кодексу України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Так, одним із способів захисту сімейних прав та інтересів, є примусове виконання добровільно не виконаного обов`язку. Відповідно до статті 196\~Сімейного кодексу\~України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Сімейне законодавство містить презумпцію вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати, що є правовою підставою для застосування до нього відповідальності передбаченої частиною першою статті 196 Сімейного кодексу України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Така позиція суду міститься у Постанові Верховного Суду від 20 липня 2020 року по справі №362/4462/16-ц. Відповідно до роз`яснень викладених у пункті 22 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №3\~"Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів" передбачена статтею 196\~Сімейного кодексу\~України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). Тлумачення статті 196\~Сімейного кодексу\~України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин, з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів, не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів. Сімейним кодексом\~України не передбачено випадків, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Саме така правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 14 грудня 2020 року по справі №661/905/19. Однак, відповідач свою позицію не виклав, жодної заяви по суті позовних вимог суду не надав, не довів суду відсутність вини в несплаті аліментів. Відповідно до статті 549\~Цивільного кодексу\~України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом в постанові від 03 квітня 2019 року №333/6020/16-ц, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися відповідно до формули: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. Відповідно до розрахунку заборгованості пені за прострочення сплати аліментів за період з 30.07.2024 по 11.08.2025, який наведений у позовній заяві, заборгованість за пенею становить 37477,66 грн. Контррозрахунок відповідачем не наведений. Суд погоджується із вказаним розрахунком, оскільки такий проведений у відповідності до наведеним вище висновком Верховного Суду. Поряд з тим, визначаючи суму пені, яка підлягає сплаті, суд бере до уваги наступне. У своїй постанові від 19.01.2022 у справі № 711/679/21 Верховний Суд зробив наступний висновок: при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців , то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується. Визначаючи сукупний розмір заборгованості, суд виходить з того, що відповідачем здійснювалися часткові погашення заборгованості, зокрема в червні 2025 року сплачено 14166,72 грн. та у липні 2025 року 15000 грн., що підтверджується розрахунком державного виконавця. З приводу наведеного суд зазначає, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. У СК України не передбачено, як відбувається погашення вимог за грошовим зобов`язанням, тому в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства, а саме ст. 534 ЦК України. Отже, при здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла в попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць. Відтак, з урахуванням часткової сплати відповідачем розміру заборгованості, який станом на момент звернення до суду частково погасив заборгованість за період починаючи з кінця липня 2024 року по липень 2025 року включно (нараховано 35374,35 грн. сплачено 29166,92 грн.), сукупний розмір заборгованості, тобто несплаченої суми аліментних зобов`язань, станом на момент звернення до суду становить 6207,43 грн. Зважаючи на те, що розмір неустойки (пені) за спірний період значно перевищує сукупний розмір заборгованості за аліментами, врахувавши загальні засади справедливості та розумності регулювання сімейних відносин, суд застосовує положення статті 196 СК України щодо неможливості перевищення суми стягуваної пені розміру 100% (ста) відсотків заборгованості та доходить переконання про наявність підстав для стягнення з [PERSON] пені по заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 6207,43 грн. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до положень частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач в силу положень статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання цього позову. Тому, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам, в розмірі 200 грн. 61 коп. Враховуючи наведене та на підставі ст.ст. 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

Outcome: partial