Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

Позивач ТОВ «Сучасний Факторинг» звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом, сформованим у системі «Електронний суд», у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.07.2020 між [PERSON] та ТОВ «Сучасний Факторинг» було укладено кредитний договір № 10200826140, згідно з умовами якого сума кредиту за даним договором складає 27 768,88 грн. Відповідно до п.1.1 Основного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит покупцю на умовах визначених розділом 2. Основного договору, а покупець зобов`язується повернути кредит та внести плату за користування кредитом в розмірі, порядку та на умовах, визначених Договором. Згідно розділу 3. Основного договору сторони дійшли згоди, що грошові кошти надаються позичальникові на умовах строковості, а саме терміном на 24 термін кредиту календарних місяців (вісімнадцять) та платності - 4,5% в місяць. Відсоткова ставка складає 0,01% (нуль цілих одна сота відсотки). Реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні 160,78 % річних від загальної суми кредиту. Перший внесок за Товар склав 4 000 грн. та був сплачений покупцем продавцю в момент придбання товару (п.3.3). П.3.5 передбачає, що перелік товарів та послуг, які придбаваються за рахунок кредитних коштів визначено покупцем в заяві на отримання споживчого кредиту. Факт отримання товару(ів) та послуг(и) підтверджується особистим підписом покупця у видатковій накладній та/або відповідному правочині на отримання послуг(и). Відповідно до п.3.9 та п.3.10 Кредитного договору розмір щомісячного платежу становить 2 406,75 грн., а щомісячний платіж повинен сплачуватись до 27 числа кожного місяця. Кредит надається на придбання Товарів/послуг, що визначаються клієнтом в Заяві на отримання кредиту (п.3.12). Позивач намагався в досудовому порядку домовитись з відповідачем про погашення боргу, телефонував до відповідача за телефонами, наданими останнім особисто та надсилав листи щодо добровільної сплати боргу, для оперативного врегулювання договірних відносин, однак вимоги були проігноровані. Враховуючи систематичне ухилення відповідача від виконання договірних зобов`язань, відсутності бажання останнього добровільно виконати взяті на себе зобов`язання, позивач змушений звернутися до суду з метою захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів. Крім того, п.9.3. кредитного договору № 10200826140 від 27.07.2020 встановлено терміни позовної давності по вимогам стягнення позики, процентів за користування позикою, комісії, винагороди, неустойки: пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю у 5 (п`ять) років. До того ж, у договорі сторонами зафіксовано, що відповідач за повне або часткове прострочення чергового платежу по поверненню кредиту зобов`язаний сплатити кредитодавцю, тобто позивачу, штраф у розмірі 0 грн. за кожний випадок прострочення (п.7.2. Кредитного договору № 10200826140 від 27.07.2020 року). Заборгованість відповідача перед Товариством з обмеженою діяльністю «Сучасний Факторинг» за Кредитним договором № 10200826140 від 27.07.2020 станом на 20.08.2025 включно становить 12 578,91 грн., а саме: загальна заборгованість за тілом кредиту становить 6 653,03 грн., загальна заборгованість за сумою комісії становить: 5 925,88 грн., при цьому отримано оплат в сумі: 43 610,00 грн. Станом на дату 20.08.2025 заборгованість за Кредитним договором № 10200826140 від 27.07.2020 не погашена. Враховуючи зазначене вище, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №\~10200826140 від 27.07.2020 у розмірі 12578,91\~грн., а також понесені судові витрати у розмірі 2422,40\~грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. Ухвалою суду від 04.09.2025 позовну заяву прийнято, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання представник позивача не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Сучасний Факторинг», не заперечував щодо винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча була належним чином повідомленою про день час і місце розгляду справи. Правом на подання відзиву не скористалася. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, визначеними ст. ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, який не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову та проти такого порядку розгляду справи не заперечував представник позивача, про що заявлено відповідне клопотання у позовній заяві. Враховуючи думку представника позивача, дослідивши матеріали справи та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 27.07.2020 [PERSON] звернулася до ТОВ\~«Сучасний Факторинг» із заявою на отримання споживчого кредиту у розмірі 27768,88\~грн. строком користування 24 місяці, перший внесок - 4000,00 грн. Тож, 27.07.2020 між ТОВ\~«Сучасний Факторинг» та [PERSON] укладено кредитний договір №\~10200826140, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати кредит покупцю, а покупець зобов`язується повернути кредит та внести плату за користування кредитом у розмірі, порядку та на умовах, визначених договором. Кредит надається на споживчі цілі (п.п.\~1.1, 1.2\~договору). Розділом 3 договору визначено умови надання та погашення кредиту: 3.1 назва кредитного продукту Стандарт-24; 3.2 вартість товарів складає 28596\~грн.; 3.3 перший внесок за товар складає 4000,00\~грн. та сплачується покупцем продавцю у момент придбання товару; 3.4. вартість послуг, що придбавається за рахунок кредитних коштів складає 27768,88\~грн.; 3.5 перелік товарів та послуг, які придбаваються за рахунок кредитних коштів визначено покупцем в заяві на отримання споживчого кредиту. Факт отримання товару(ів) та послуг(и) підтверджується особистим підписом покупця у листі-зобов`язання та/або відповідному правочині на отримання послуг(и); 3.6 сума кредиту складає 27768,88\~грн.; 3.7 строк користування кредитом складає 24 календарних місяців; 3.8 плата за користування кредитом складається з: річних відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01\~% від суми кредиту. Реальна річна процента ставка встановлюється на рівні 60,89\~% річних від загальної суми кредиту; щомісячна комісія за управління кредитом у розмірі 4,5\~% від суми кредиту; 3.9 розмір щомісячного платежу по погашенню тіла кредиту та плати за користування кредитом становить 2406,75 грн. з моменту укладення кредитного договору до 27.07.2022 включно; 3.10 щомісячний платіж повинен сплачуватись до 27\~числа кожного місяця; 3.11 сукупна вартість кредиту з урахуванням вартості усіх супутніх послуг, а також сплати процентів за його користування та інших платежів за цим договором складає 57760,72\~грн.; 3.12 кредит надається на придбання товарів/послуг, що зазначаються клієнтом в заяві на отримання кредиту. Крім того, додатком №\~1 до кредитного договору про надання споживчого кредиту №\~10200826140 від 27.07.2020 визначено графік платежів та основні умови кредитування. Відповідно до листа зобов`язання від 27.07.2020 ТОВ «Сучасний факторинг» зобов`язується надати вищезазначений кредит та забезпечити надходження на поточний рахунок торгової організації (продавця) ТОВ «Комфі Трейд» суму вартості товару без урахування початкового внеску, зазначеної у цьому листі, в якості виконання зобов`язань клієнта за рахунок зазначеного кредиту, а саме 24596,00 грн. Факт отримання товарів, які клієнт мав на меті придбати згідно заяви на отримання споживчого та відповідно укладеного кредитного договору від 27.07.2020, підтверджується рахункомфактурою № СФСНD-0000410422 від 27.07.2020 та видатковою накладною №\~ЧСНВD2-0049 від 27.07.2020, який засвідчений підписами постачальника (ТОВ\~«Комфі Трейд») та отримувача ( [PERSON] ) Умовами договору також визначено, що покупець зобов`язаний повернути одержаний кредит, вносити плату за користування кредитом у порядку, визначеному договором. Суворо дотримуватись фінансової дисципліни, своєчасно та у повному обсязі виконувати свої зобов`язання за договором (п.п.\~4.2.1, 4.2.3). Разом з тим, з моменту отримання кредиту відповідач допускав порушення умов повернення грошових коштів, оскільки своєчасно не здійснював платежів, передбачених договором та достатніх для погашення своїх договірних зобов`язань з повернення кредиту та інших платежів за його користування. Згідно з наданою позивачем випискою з особового рахунку за кредитним договором №\~10200826140 від 27.07.2020, заборгованість [PERSON] перед ТОВ\~«Сучасний Факторинг», станом на 10.08.2025 складає 12578,91\~грн., з яких: 6653,03\~грн. \~ загальна заборгованість за тілом кредиту, 5925,88\~грн. \~ загальна заборгованість за сумою комісії/відсотків за користування кредитом. Отримано оплати на суму 43610,00\~грн. Станом на 10.08.2025 заборгованість позичальником не погашена. Пунктом 4.3.1 договору визначено, що кредитодавець має право у будь-якому разі вимагати, у тому числі у судовому порядку, дострокового виконання всіх зобов`язань покупцем за договором, якщо прострочення виконання грошових зобов`язань покупця становить більше ніж один календарний місяць від моменту настання терміну сплати чергового платежу за кредитом. У суду відсутні підстави вважати, що відповідачем оспорюються обставини укладення кредитного договору № 10200826140 від 27.07.2020 між ним та ТОВ\~«Сучасний Факторинг», а також факт отримання та використання кредитних коштів, оскільки будь-яких заперечень щодо викладених позивачем обставин та доказів у спростування доводів позивача з боку відповідача до суду не надано. На теперішній час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ\~«Сучасний Факторинг». Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст.\~77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл.\~52 Цивільного Кодексу України. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Процентна ставка\~за кредитом\~може бути\~фіксованою або\~змінюваною.\~Тип процентної\~ставки визначається\~кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ст.\~1056-1 ЦК України). До того ж, відповідно до ч.ч. 1, 4\~ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. На час розгляду справи кредитний договір №\~10200826140 від 27.07.2020 недійсним, розірваним чи припиненим не визнаний. Як зазначено у ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язані вказаний строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що визначено ст.\~610 ЦК України. Відповідно до положень ст.\~611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. За приписами статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку, який наданий позивачем, загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором №\~10200826140 від 27.07.2020 станом на 10.08.2025 складає 12578,91 грн., з яких: 6653,03 грн. загальна заборгованість за тілом кредиту, 5925,88 грн. загальна заборгованість за сумою комісії/відсотків за користування кредитом. Вказаний розрахунок є повним, чітким, об`єктивним, він узгоджується з умовами кредитного договору. Тому, суд вважає вказаний документ належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог, а саме, стягненню з відповідача на користь позивача, підлягає заборгованість за договором № 10200826140 від 27.07.2020 у загальному розмірі 12578,91 грн. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Судом встановлено, що позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді сплати судового збору у сумі 2422,40 грн., які відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Що стосується відшкодування витрат на професійну правничу (правову) допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Отже, з огляду на указані положення законодавства, виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, крім випадків, передбачених у статтях 58, 60 ЦПК України, а також захист від кримінального обвинувачення. Згідно ч. 2 ст. 2 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатуру України складають всі адвокати України, які мають право здійснювати адвокатську діяльність. Відповідно до ст. 1 указаного Закону договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99 зроблено висновок, що за правовою природою представництво у суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії у суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки. Взаємовідносини між довірителем та представником мають договірний характер. Згідно з ч.ч. 1 та 3 ст. 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що, по-перше, повноваження представника, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналами (належним чином завіреними копіями) ордеру, виданого на ведення справи у суді, або довіреності; по-друге, ордер, на відміну від довіреності, не вказує обсяг повноважень, наданих адвокату. Повноваження адвоката, зокрема, у даному випадку щодо підписання позову, повинно підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно обсягу наданих йому повноважень, шляхом окремого визначення такої дії у договорі. Отже, враховуючи, що адвокат зобов`язаний діяти у межах повноважень, наданих йому клієнтом, а повноваження адвоката, зокрема, у даному випадку щодо підписання позовної заяви, повинно підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно об`єму наданих йому повноважень, шляхом окремого визначення такої дії у договорі. Разом з тим, статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатом розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 137 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Так, на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надано: Договір про надання правничої допомоги № 28/08/24 від 28.08.2024, укладений між адвокатським об`єднанням «Деналі» та ТОВ «Сучасний факторинг», згідно якого правничу допомогу клієнт оплачує шляхом сплати гонорару у сумі 5000,00 грн. за супровід однієї справи перед початком здійснення АО такого супроводу; Акт прийому-передачі наданих послуг № 438 від 14.08.2025, який є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги № 20/06-СФ від 20.06.2025 на загальну суму 5000,00 грн., де виконавцем послуг щодо надання правничої допомоги указане Адвокатське Бюро «Тараса Онищенка» щодо надання усної консультації, узгодження правової позиції та складання позовної заяви ТОВ «Сучасний Факторинг» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 10200826140 від 27.07.2020; копію платіжної інструкції № 826065 від 29.08.2025 про перерахування на рахунок АБ «Тараса Онищенка», де у графі призначення платежу указано: за надання правничої допомоги згідно акту № 438 від 14.08.2025, ДУ № 3 Договір № 20/06- СФ від 20.06.2025. Крім того,\~ п.\~4.1\~договору про надання правничої допомоги № 28/08/24 від 28.08.2024, укладеним між адвокатським об`єднанням «Деналі» та ТОВ «Сучасний факторинг» визначено, що юридичну/правничу допомогу, що надається цим адвокатським об`єднанням, клієнт оплачує у гривнях, шляхом сплати суми, що дорівнює 5000,00 грн. без ПДВ., за супровід однієї справи, відповідно до переліку, що визначається окремими додатковими угодами до цього Договору. При цьому, будь яких додаткових угод, укладених між позивачем та адвокатським об`єднанням щодо надання професійної правничої допомоги у цій справі до суд не надано. Надаючи оцінку вищезазначеним доказам, суд враховує висновки Верховного Суду, викладені, зокрема, у в ухвалах від 09.10.2020 у справі № 824/3180/14-а, від 17.08.2020 у справі № 300/1294/19, від 20.01.2020 у справі № 440/607/19: звернення до суду передбачає, зокрема, надання суду належних доказів дійсної волі учасника справи, на уповноваження певної особи на представництво. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути надані в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень, делегованих представнику. Представник повинен демонструвати повагу до суду, доводячи наявність повноважень на представництво. Отже з огляду на вказане вище, вбачається що до суду додано докази понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, які відносяться до різних правовідносин позивача з різними адвокатськими об`єднаннями. Так, додано договір про надання правничої допомоги № 28/08/24 від 28.08.2024, укладений між ТОВ «Сучасний факторинг» в особі директора Сівака А.В. з Адвокатським Об`єднанням «Деналі»; акт прийому передачі № 438 наданих послуг, який є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги № 20/06-СФ від 20.06.2025 на загальну суму 5000,00 грн., згідно якого виконавцем послуг Адвокатським бюро «Тараса Онищенка» надано клієнту ТОВ «Сучасний факторинг», в особі директора Сівака А.В. перелік послуг щодо надання правничої допомоги у вигляді надання усної консультації, узгодження правової позиції та складання позовної заяви ТОВ «Сучасний Факторинг» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 10200826140 від 27.07.2020; копію платіжної інструкції від 29.08.2025 № 826065 щодо перерахування позивачем коштів у розмірі 5000,00 грн. на рахунок Адвокатського бюро «Тараса Онищенка» згідно іншого договору про надання правової допомоги № 20/06-СФ від 20.06.2025. За таких обставин, враховуючи зміст поданих документів на підтвердження понесених позивачем судових витрат за надання правової допомоги, на думку суду, стороною позивача документально не доведено, що позивачем понесено витрати на правову допомогу у даній справі, у тому числі у заявленому розмірі у сумі 5000, 00 грн., а тому у суду відсутні підстави для задоволення таких витрат. На підставі викладеного та

Outcome: partial