Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-16 00:00:00

Позивач Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування надмірно виплаченої пенсії. Головне управління пенсійного фонду України в Полтавській області звернулося до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування надмірно виплаченої пенсії. У обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області перебуває [PERSON] (пенсійна справа №1601018298), який отримує пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких\~інших осіб». З 16.02.2022 по 31.03.2023 пенсія йому виплачувалася згідно виписки з акту огляду обласної транспортно-радіологічної медико-соціальної експертної комісії серії 12ААВ №471134 від 29.03.2022 про встановлення другої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням військової служби на період з 22.03.2022 по 30.03.2023. Починаючи з 01.04.2023по 31.01.2024 виплата пенсії по другій групі інвалідності була продовжена на період військового стану у відповідності до підпункту 14-6.1\~розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Згідно виписки з акту огляду спеціалізованої психіатричної МСЕК серії 12 ААГ №101590 від 16.05.2023, яка надійшла до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області 22.05.2023, гр. [PERSON] встановлено 3 групу інвалідності: внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби на період з 01.04.2023 по 30.04.2024. У зв`язку проведенням перерахунку пенсії з 01.06.2023 на підставі нової довідки МСЕК (зміною групи інвалідності з 2-ї на 3-тю) виникла переплата пенсії за період з 01.06.2023 по 30.04.2025 в сумі 65043,12 грн., яка була виявлена у квітні 2025. Листом Головного управління від 16.04.2025 [PERSON] було повідомлено про дану переплату з проханням повернути кошти добровільно. На даний час сума переплати [PERSON] не внесена на рахунок Головного управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області. За вказаних обставин, позивач вважає, що відсутність надходжень цих коштів до позивача завдає шкоди державним інтересам у сфері соціального захисту населення та ускладнює процедуру виплати пенсій, у зв`язку з чим звертається до суду з даним позовом. На даний час переплату пенсії відповідачем не повернуто. Тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] надмірно виплачену пенсію в сумі 65043,12 грн. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 25 липня 2025 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Заперечення від позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відповідач з клопотанням про розгляд справи з повідомленням сторін до суду не звертався. Надав відзив на позов, у якому проти позовних вимог заперечив. У відзиві посилався на те, що переплата пенсії виникла не з його вини, всі необхідні документи ним позивачу було надано вчасно. Позивачем виплата пенсії йому була проведена добровільно, ним не було спростовано презумпцію добросовісності набувача, зокрема не надано доказів на підтвердження помилки розрахунку ГУ ПФУ в Полтавській області або ж надання ним завідомо неправдивих даних, які стали підставою для перерахування пенсії чи зловживань з його боку при отриманні пенсії. Тому в задоволенні позову просив відмовити (а.с.42). Інших заяв по суті справи та клопотань сторони суд не подавали. В судове засідання представник позивача Листопадна М.І. не з`явилась, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Уповноважив адвоката Руль М.І. представляти його інтереси в суді. Представник відповідача Руль М.І. в судовому засіданні проти позову заперечила, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. В задоволенні позову просила відмовити. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які в засідання не з`явились. Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області (пенсійна справа №1601018298) та отримує пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». З 16.02.2022 по 31.03.2023 пенсія йому виплачувалася згідно виписки з акту огляду обласної транспортно-радіологічної медико-соціальної експертної комісії серії 12ААВ №471134 від 29.03.2022 про встановлення другої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби на період з 22.03.2022 по 30.03.2023. Починаючи з 01.04.2023по 31.01.2024 виплата пенсії по другій групі інвалідності внаслідок війни була продовжена на період карантину та дії воєнного стану у відповідності до підпункту 14-6.1\~розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Згідно виписки з акту огляду обласної транспортно-радіологічної медико-соціальної експертної комісії серії 12ААГ №101590 від 16.05.2023, яка надійшла до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області 22.05.2023, гр. [PERSON] встановлено третю групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби. У зв`язку проведенням перерахунку пенсії з 01.06.2023 на підставі нової довідки МСЕК (зміною групи інвалідності з другої на третю) згідно з розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії від 10 квітня 2025 року за пенсійною справою № 1601018298/4 по пенсіонеру [PERSON] зазначено, що виникла переплата пенсії за період з 01.06.2023 по 30.04.2024 в сумі 65043,12 грн. (а.с. 11). 16.04.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області на адресу [PERSON] було направлено повідомлення про переплату по пенсії за період з 01.06.2023 року по 30.04.2025 року у сумі 65043,12 грн та надано строк для повернення вказаної суми (а.с. 15). Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія є щомісячною виплатою в солідарній системі, що призначається у разі досягнення пенсійного віку чи встановлення інвалідності. За\~ст. 9 цього Закону\~за рахунок коштів Пенсійного фонду призначаються пенсії за віком, по інвалідності та у зв`язку з втратою годувальника. Пенсія по інвалідності виплачується на весь строк встановлення інвалідності (ст. 34 Закону) та залежить від групи й ступеня втрати працездатності, які визначаються органами МСЕК (ст. 31 Закону). У разі визнання особи здоровою після повторного огляду пенсія виплачується до кінця місяця, на який встановлено інвалідність (ст. 35 Закону). Закон України № 540-ІХ від 30.03.2020 (набрав чинності 02.04.2020) доповнив розділ XV «Прикінцеві положення» Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пунктом 14-6, яким передбачено, що у разі пропуску строку повторного огляду МСЕК під час дії карантину виплата пенсії по інвалідності не зупиняється, а її розмір підлягає перерахунку після переогляду. З 24 лютого 2022 року в Україні діє воєнний стан (Указ Президента № 64/2022), який триває досі. Закон України№ 2682-IX від 18.10.2022 (набрав чинності 06.11.2022) доповнив розділ XV п. 14-6.1, згідно з яким виплата пенсій особам з інвалідністю або у зв`язку з втратою годувальника продовжується до припинення воєнного стану та ще протягом шести місяців після його завершення. Відповідно до\~ст. 50 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~та\~ст. 103 Закону «Про пенсійне забезпечення», надміру виплачені пенсії можуть бути стягнуті лише у разі зловживань пенсіонера або подання ним недостовірних відомостей. Згідно зі\~ст. 1215 ЦК України, пенсійні виплати не підлягають поверненню, якщо їх проведено добровільно, без рахункової помилки та за відсутності недобросовісності з боку отримувача. Добросовісність набувача презюмується, а тому поверненню підлягають лише кошти, отримані внаслідок зловживань або помилкових розрахунків. Аналізуючи надані суду докази, позицію сторін та норми права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку, що переплата пенсії відповідачу у спірний період (з 01.06.2023 по 30.04.2025) виникла з вини відповідача. Акт огляду обласної транспортно-радіологічної медико-соціальної експертної комісії серії 12ААГ №101590 від 16.05.2023, яким підтверджується встановлення [PERSON] третьої групи інвалідності, надійшов до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області 22.05.2023, тобто вчасно. Цим підтверджується відсутність зловживань з боку відповідача. Та обставина, що маючи у розпорядженні інформацію про встановлення відповідачу третьої групи інвалідності, позивач продовжував нарахування його пенсії за другою групою інвалідності, не свідчить про наявність рахункової помилки. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно з ч. 1 ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги й заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи й підлягають установленню при ухваленні судового рішення (чч.1, 2\~ст. 77 ЦПК України). Згідно зі\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Зміст ст.89 ЦПК України\~визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, законом саме на позивача покладено процесуальний обов`язок доведення наявності вказаних вище порушень зі сторони пенсіонера та його вини у надмірній виплаті пенсії. Проте, незважаючи на вказані вимоги ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, позивачем не подано жодного доказу на підтвердження вини відповідача у тому, що йому надміру виплачувалась пенсія та/чи існування зі сторони відповідача будь-яких зловживань, фактів подання недостовірної інформації чи неподання відповідної інформації. Як встановлено судом, недобросовісності з боку набувача пенсії позивачем не доведено, доказів на підтвердження такої не надано, зроблений перерахунок пенсії не пов`язаний з навмисними діями чи навмисною бездіяльністю відповідача. Перед судом не доведено обставин, відносно того, що позивач, в межах наявних у нього повноважень, не мав можливості здійснювати контроль за припиненням чи зміною обставин, що слугували підставою для призначення відповідачу пенсії. Пунктом 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20.10.2011 встановлено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічний висновок також міститься у справах «Пінкова проти Чеської Республіки», «Гаші проти Хорватії», «Трґо проти Хорватії». Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. Оскільки судом відмовлено в задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати покладаються на нього та не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: dismissed