Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

ТОВ "ФК "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.10.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем укладено кредитний договір № 8351010. 15.05.2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 15052025, у відповідності до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 15.05.2025 року до договору факторингу № 15052025 від 15.05.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16818 грн., з яких: 5300 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 5545 грн. - сума заборгованості за відсотками; 5973 грн. - сума заборгованості за пенею, штрафами. Враховуючи викладене вище, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 8351010 від 03.10.2024 року в розмірі 16818 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 3028 грн. Ухвалою судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 14.08.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» не з`явився, але в письмових поясненнях просила розгляд справи проводити без участі представника позивача. Позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги визнає частково, в добровільному порядку сплатив заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 5300 грн., в іншій частині позов не визнав, оскільки на момент укладення кредитного договору був військовослужбовцем призваним за мобілізацією, а тому проценти за користування кредитом нараховані йому безпідставно, як і штрафні санкції, просив у позові відмовити, здійснювати розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 03 жовтня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем укладено кредитний договір № 8351010. Відповідно до умов якого розмір кредиту 3300 грн., строк кредиту - 360 днів, знижена процентна ставка 0,93 % в день, стандартна процентна ставка 1,00% в день. 04.10.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем [PERSON] укладено додаткову угоду до Договору № 8351010. Відповідно до умов якої сторони домовилися збільшити суму кредиту на 2000 грн., виклали п.1.3 Договору у новій редакції : Сума кредиту (загальний розмір) складає - 5300 грн. Тип договору - кредит". Денна процентна ставка складе: 1,00% в день. 15 травня 2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 15052025, у відповідності до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 15.05.2025 до договору факторингу № 15052025 від 15.05.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16818 грн., з яких: 5300 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 5545 грн. - сума заборгованості за відсотками; 5973 грн. - сума заборгованості за пенею, штрафами. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 8351010 від 03 жовтня 2024 року, відповідачем порушено умови кредитного договору, у зв`язку з чим виник борг в розмірі 16818 грн., з яких: 5300 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 5545 грн. - сума заборгованості за відсотками; 5973 грн. - сума заборгованості за штрафом. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов 'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимогЦК. Відповідно дост. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з абз. 1 ч. 1ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зіст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У ч.1ст. 1050 ЦК України зазначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового звернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Факт отримання коштів відповідачем не заперечується. Проте, на час ухвалення судом рішення, відповідач [PERSON] в добровільному порядку сплатив заборгованість за основною сумою кредиту в розмірі 5300 грн, що підтверджується квитанцією від 16.10.2025 року. Крім того, відповідно до довідки військової частини [NUMBER] Національної Гвардії України, [PERSON] з 26.02.2022 року до 21.08.2025 року перебував на військовій службі за призовом під час мобілізації у військовій частині [NUMBER] [INFO] . З 30.09.2025 року перебуває у відпустці за станом здоров`я. А тому на нього поширюються пільги, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в частині нарахуванні процентів за користування кредитними коштами та штрафних санкцій. Так, Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. В статтях 1, 2 даного Закону закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей за якими - військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції Українита законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. Відповідно до пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»(станом на день укладення кредитного договору), військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами та організаціями всіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Статтею 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» унормовано, що дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей. Таким чином, на відповідача [PERSON] з 26.02.2022 року, як на військовослужбовця, призваного на військову службу за призовом, на особливий період, поширювалися пільги передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме [PERSON] не повинні нараховуватися штрафні санкції, пеня та проценти за користування кредитом на весь час його призову. Суд зазначає, що відсутність звернення [PERSON] до кредитора не спростовує той факт, що на нього розповсюджується дія Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». При цьому, за наявності позову про стягнення боргу за кредитним договором суди повинні самостійно здійснювати перерахунок кредитної заборгованості з огляду на поширення на позичальника пільг, передбачених пунктом 15статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»(зменшити визначений банком обсяг заборгованості за тілом кредиту на суми зарахованих платежів на погашення штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом). Аналогічний висновок щодо застосування відповідних норм права висловлено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі № 642/548/21. Тому суд вважає, що проценти за користування кредитними коштами та штрафні санкації відповідачу [PERSON] позивачем нараховані незаконно, а тому вони не підлягають стягненню. Враховуючи, що відповідач належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором не виконував, проте на час ухвалення рішення суду, заборгованість за тілом кредиту сплачена, підстав для стягнення з відповідача відсотків та штрафних санкцій немає, тому позов не підлягає до задоволення. Крім того, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 року № 2120-IX, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦКта доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Здійснюючи тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, Верховний Суд в постанові від 12.06.2024 року у справі № 910/10901/23 виснував, в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки - звільнення від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення повернення коштів. Аналогічна позиція Верховного Суду викладена в постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 706/68/23. Отже, на період дії воєнного стану позичальники звільняються від сплати неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» відмовлено, судові витрати на сплату судового збору в розмірі 3028 грн. слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed