Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

У березні 2025 року АТ «Акцент-Банк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позову зазначає, що 22.06.2021 року [PERSON] звернувся до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 22.06.2021 року, будучи клієнтом Банку, Позичальник уклав з Банком кредитний договір щодо надання кредиту в розмірі 100\~000,0 грн. строком на 40 місяців (тобто до 21.10.2024 року) зі сплатою процентів у розмірі 50.00 щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. Кредитний договір складається із Заяви Клієнта та Графіку погашення кредиту). У відповідності до п. п. 3-5 Кредитного договору (Заяви клієнта), ліміт цього договору: 100000.00 грн. на поповнення обігових коштів зі строком повернення до 21.10.2024 року, терміном на 40 місяці. Згідно до п. 6 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує проценти у розмірі 50.00 річних. Станом на 19.03.2025 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 153 959 грн. 36 коп., з них: ?88 445 грн. 50 коп. - тіло кредиту; ?65 513 грн. 86 коп. - заборгованість за процентами. АТ "А-БАНК" свої зобов`язання за Договором та угодою виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст.\~509,\~526,\~1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Посилаючись на вказані обставини, норми чинного законодавства просить задовольнити позов. Ухвалою від 21.03.2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 13.06.2025 року представник відповідача адвокат Березовська І.А. подала до суду письмові пояснення (заперечення щодо задоволення позовних вимог), в яких зазначає наступне. Позов АТ «А-Банк» аргументовано укладеним між [PERSON] та АТ «А-Банк» 22.06.2021 року кредитним договором, за умовами якого банк надав [PERSON] кредит в розмірі 100 000 гри., строком на 40 місяців з відсотковою ставкою 50% щорічно. На підтвердження доводів, банком до позову долучено такі письмові докази: копію Анкети-заяви на надання банківських послуг, копію заяви про надання послуги «Швидка готівка» №АШВСТ 155101142427 від 22-06-2021 року, копію паспорту споживчого кредиту, копію таблиці обчислення загальної вартості кредиту, копію меморіального ордеру. Звертає увагу суду на порядок підписання Заяви про надання послуги «Швидка готівка» №АШВСТ155101142427 від 22-06-2021 року та Таблиці обчислення загальної вартості кредиту. Як вбачається з копій даних документів, вони [PERSON] не підписувалися. В кінці даних документів, біля його прізвища значиться: «22-06-2021 15:34 підтверджено простим електронним підписом за ідентифікатором [NUMBER] , що ознайомлений з дійсними Умовами і правилами надання банківських послуг». Однак, наведений запис може свідчити лише про ідентифікацію особи за номером телефону, але не про електронне підписання документу. Крім того, написання «Умовами і правилами надання банківських послуг» з великої літери свідчить про посилання на назву документа, і це ніяк не «Заява про надання послуги «Швидка готівка»». Звертається особлива увага суду, що на обох документах значиться однакова дата та час до секунд (22-06-2021 15:34), навіть технічно ознайомлення з умовами правовідносин не могло відбутися. Наведене свідчить про шахрайські дії банку, підроблення документів з метою нарахування та стягнення в судовому порядку неправомірної матеріальної вигоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Копія Заяви про надання послуги «Швидка готівка» №АШВСТ155101142427 від 22-06-2021 року та копія Таблиці обчислення загальної вартості кредиту не містять підпису [PERSON] , який би свідчив про ознайомлення з умовами кредитування та відсотковою річною ставкою та відповідно не є допустимим доказами підстав нарахування відсотків за користування кредитом. [PERSON] не заперечує отримання кредиту в сумі 100 000 гри, однак ним не визнаються нараховані відсотки. Відповідач тривалий час є клієнтом банку і неодноразово користувався кредитними пропозиціями, однак в даному разі при наданні кредиту, банком не були роз`яснені умови кредитування та не було повідомлено про розмір відсоткової ставки. 50 відсотків річних є вкрай невигідними умовами кредитування і на таких умовах [PERSON] в жодному разі не мав би правовідносин з банком. Банк скористався особистими даними [PERSON] та вказав їх в кінці Заяви про умови кредитування в графі підписи сторін як електронний підпис, однак наголошує, що той запис не є електронним підписом і не містить жодної частини його складових. Відповідно, поверненню підлягають кошти лише в тій сумі, в якій вони видавалися. Крім того, не погодження умов кредитування та підроблення документів підтверджується також і змістом самого позову та доданих до нього документів. Так, у позові мова йде про 40 місяців кредитування, такий же період відображено і в виписці по рахунку, натомість в Заяві про умови кредитування значиться строк надання кредиту - 36 місяців. З виписки по кредиту вбачається, що відповідач сплатив в рахунок повернення виданих банком 100 000 грн. кошти в загальній сумі 48 006 грн., відповідно залишком є 51 994 грн. Таким чином, [PERSON] визнає позовні вимови АТ «А-Банк» частково, на суму 51 944 грн., в іншій частині просить суд відмовити у задоволені позовних вимог. Ухвалою суду від 16.06.2025 року закрите підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В позовній заяві представник позивача просив провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження, а також додав про розгляд справи, за відсутності представника позивача, в якому не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач та його представник в судове не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заяви про відкладення розгляду справи чи проведення судового засідання без їх участі суду не подавали. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч.8\~ст.178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 22.06.2021 року, позичальник [PERSON] уклав з Банком кредитний договір щодо надання кредиту в розмірі 100000.00 грн. строком на 40 місяців зі сплатою процентів у розмірі 50.00 щорічно. У відповідності до п. п. 3-5 Кредитного договору (Заяви клієнта), ліміт цього договору: 100000.00 грн. на поповнення обігових коштів зі строком повернення до 21.10.2024 року року, терміном на 40 місяці. Згідно до п. 6 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує проценти у розмірі 50.00 річних. Заява підписана сторонами в електронному форматі. Відповідно до наданої Банком виписки, кошти в сумі 100\~000 грн були надані Позичальнику і останній ними скористався. Факт видачі кредитних коштів сторонами визнається. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша\~статті 2 ЦПК України). Відповідно до частин 1,2\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом статей\~626,628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 1\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу частини першої\~статті 638 ЦК України\~договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Позивач наполягає на тому, що підписавши анкету - заяву, відповідач приєднався до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банк, ознайомився з ними та погодився з їх умовами, що свідчить про погодження із позичальником усіх необхідних умов кредитного договору, зокрема і щодо нарахування відсотків за користування кредитом, знайомився із змістом Паспорту споживчого кредиту. В той же час, суд зауважує, що саме по собі посилання позивача на ознайомлення відповідача із вказаними банківськими документами та погодження із ними, без надання відповідних доказів, не може бути прийнято до уваги судом, оскільки паспорт споживчого кредиту не містить підпису позичальника, умови та правила кредитування також не містять підпису позичальника. При цьому, відсутність вказаних доказів, позбавляє можливості суд встановити факт ознайомлення із вказаними умовами надання кредитних послуг та їх підписання, що є обов`язковим у разі пред`явлення позивачем вимог щодо стягнення заборгованості за процентами, та які у зв`язку із відсутністю вказаних доказів до стягнення не підлягають. Як було встановлено судом, позивач вказує, що між сторонами укладено кредитний договір 22.06.2021 року шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого АТ «А-Банк» відкрило кредитну картку та надало кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. За змістом\~ст.634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - АТ "А-Банк"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.633,634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~ст.1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1\~ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги стягнення заборгованості, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на паспорт споживчого кредиту, на Умови та правила надання банківських послуг в АТ А-Банк, які розміщені на сайті, як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що саме ці Умови та правила надання банківських послуг в АТ А-Банк розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ "А-Банк". Суд вважає, що у цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК України\~за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ "А-Банк" у період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов та правил у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Відтак, суд виснуває, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме Умови та правила надання банківських послуг в АТ А-Банк, які надав банк, відповідач розумів, ознайомився і погодився з ними. Паспорт споживчого кредиту не може бути прийнято до уваги, оскільки зі змісту цього паспорту вбачається, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Отже, зазначений Паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України "Про електронну комерцію". Згідно з пунктом 6 частини 1\~статті 3 Закону України"Проелектронну комерцію"\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини 1\~статті 3 Закону України "Про електронну комерцію"). Відповідно до частини 3\~статті 11 Закону України" Про електронну комерцію"\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4\~статті 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно з частиною 6\~ статті 11 Закону України "Проелектронну комерцію"\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини 8\~статті 11 Закону України "Про електронну комерцію"\~у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України "Проелектронну комерцію"\~визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Верховний суд у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 провадження № 61-9071св20 зазначив, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Отже, ідентифікація особи не може підмінювати електронний підпис. Наведені дії є різними за своєю суттю та значенням. Як вбачається, з наявної в матеріалах справи Заяви про надання послуги «Швидка готівка» №AN2BCT155101142427 від 22-06-2021 року, вона не містить особистого підпису [PERSON] і не містить електронного підпису, у законодавче встановленому вигляді, натомість, у заяві зазначено лише про ідентифікацію особи за телефонним номером. Наведе свідчить про неузгодження умов кредитування і відповідно відсутність підстав для нарахування процентів за користування кредитом, на яких наполягає позивач. Однак, враховуючи, що матеріали справи містять докази надання [PERSON] кредитних коштів на суму 100\~000 грн. і дані обставини визнаються відповідачем, позов підлягає частковому задоволенню. Так, згідно виписки по кредиту, за період з 22.06.2021 року по 19.03.2025 року [PERSON] в рахунок погашення кредитної заборгованості було сплачено сумі 48006 грн., відповідно стягненню підлягають кошти в сумі 51\~994 грн. Відповідно до вимог частин 3 та 4\~статті 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно із частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша\~статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша\~статті 80 ЦПК України). У відповідності до вимог\~статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову частково та стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 51 994 грн. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір майнового характеру виходячи з такого розрахунку. Загальна сума задоволених вимог позивача складає в розмірі 51 994 грн., тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 816,35 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.\~509,\~525,\~526,\~527,\~530, ч.1 ст.\~598,\~599,\~610, ч.2 ст.\~615,\~629,\~1050,\~1054 ЦК України,

Outcome: partial