Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-16 00:00:00

В обґрунтування викладених вимог представник виконавчого комітету Кілійської міської ради, як органу опіки та піклування у відповідній заяві зазначив, що [PERSON] , [INFO] , громадянство: Україна, є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Упродовж 2016-2017 років громадянка [PERSON] , [INFO] , проживала на території Російської Федерації. [INFO] народила дитину жіночої статі. Народження дитини зареєстроване відділом РАЦС адміністрації Сеймського округу м. Курська Курської області. Згідно з копією фотокопії свідоцтва про народження дитини: серія [NUMBER] , актовий запис від 17.01.2017 року № 45, матір`ю вказана громадянка [PERSON] , [INFO] , громадянство: Україна, в графі батька дитини данні відсутні. Згодом громадянка [PERSON] повернулася до України разом із дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , і проживала за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 10.01.2024 року по справі №502/2092/23 матір дітей громадянка [PERSON] , [INFO] , була позбавлена батьківських прав відносно вищезазначених дітей. Під час підготовки відповідних документів щодо отримання дітьми відповідного правового статусу було встановлено те, що свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , було втрачено. Отримати повторне свідоцтво про народження у Кілійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) неможливо, оскільки факт народження відбувся на території Російської Федерації. Відповідно до довідки від 14.06.2025 p. № 614/24.11-19, виданої Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис про народження [PERSON] не зареєстрований в державному реєстрі актів цивільного стану. Відповідно до листа від 18.07.2025 p. №12/24.11-20, наданого Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис про народження дитини [PERSON] від 17.01.2017 року № 45, складений відділом РАЦС адміністрації Сеймського округу м. Курська Курської області, не підлягає поновленню Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління - Міністерства у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів. В зв`язку з тим, що народження малолітньої [PERSON] було зареєстроване на території Російської Федерації не має можливості отримати свідоцтво про народження дитини в позасудовому порядку. Оригінал свідоцтва про народження [PERSON] було втрачено в наявності лише копія з фотокопії. Встановлення факту народження дитини необхідно для отримання свідоцтва про народження та відповідної реєстрації у встановленому законом порядку. На підставі вищезазначеного представник заявника просив суд: -встановити факт народження малолітньої [PERSON] , [INFO] , від матері громадянки України [PERSON] , [INFO] , громадянство: Україна (паспорт громадянки України серії [NUMBER] , виданий Кілійським PC ГУДМС України в Одеській області від 16 жовтня 2013 року, РНОКПП: [NUMBER] ), зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Відомості про батька дитини записати відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України та вказати зі слів матері, а саме - [PERSON] , громадянство: Україна. -зобов`язати Кілійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції /м. Одеса/ зареєструвати народження [PERSON] , [INFO] уродженки м. Курськ, Курської області, Росія та внести відповідні дані до державного реєстру актів цивільного стану. Ухвалою судді Кілійського районного суду Одеської області від 19.09.2025 року провадження у справі відкрито та призначено судовий розгляд заяви по суті. На призначену дату розгляду справи представник заявника в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розглядати справу без його присутності, заяву підтримує повністю. Представник заінтересованої особи - Кілійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції /м. Одеса/в судове засідання не з`явився, клопотань про перенесення розгляду справи не надав. На підставі вищезазначеного суд ухвалює рішення за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. В ході встановлення обставин шляхом дослідження доказів, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: Згідно копії свідоцтва про народження: серія [NUMBER] , актовий запис від 17.01.2017 року № 45, складений відділом РАЦС адміністрації Сеймського округу м. Курська Курської області, [PERSON] , народилась [INFO] в м. Курськ Курської області Росія, відомості про батька відсутні, мати [PERSON] . Відповідно до довідки від 14.06.2025 p. № 614/24.11-19, виданої Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис про народження [PERSON] не зареєстрований в державному реєстрі актів цивільного стану. Відповідно до листа від 18.07.2025 p. №12/24.11-20, наданого Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис про народження дитини [PERSON] від 17.01.2017 року № 45, складений відділом РАЦС адміністрації Сеймського округу м. Курська Курської області, не підлягає поновленню Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління - Міністерства у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 10.01.2024 року по справі № 502/2092/23 [PERSON] , [INFO] , була позбавлена батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом. Право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення основних прав, наданих конституцією або законом, а також право на доступ до правосуддя та справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом є одними із невід`ємних прав людини, які закріплені в Загальній декларації прав людини, прийнятій Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року (статті 8, 10). Ця норма кореспондує із статтею 6 «Право на справедливий суд» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року. Частинами першою та другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце 1 час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (частини 3, 4 статті 49 Цивільного кодексу України) Згідно із статтею 144 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану України. Невиконання цього обов`язку є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Реєстрація народження дитини засвідчується Свідоцтвом про народження, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Відповідно до вимог ч. 4, 7\~ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду. Відповідно до статті 22 Закону України від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право» до особистих немайнових прав застосовується право держави, у якій мала місце дія чи інша обставина, що стала підставою для вимоги про захист таких прав, якщо інше не передбачено законом. Згідно із частиною першою статті 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. Аналогічно регламентовано зазначене питання у пункті 8 глави 1 розділу II Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, відповідно до якого документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2023 року № 107 «Про деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав» під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля тощо) у разі, коли станом на 24 лютого 2022 року такі документи приймалися на території України без спеціального посвідчення. У зв`язку з військовою агресією рф проти України та повномасштабним вторгненням 24 лютого 2022 року російських військ на територію України задля знищення Української держави, захоплення силою української території та встановлення окупаційного контролю Президент Володимир Зеленський підписав указ № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні. 1 грудня 2022 року прийнято Закон України № 2783-ІХ "Про вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року". 22 грудня 2022 року Закон № 2783-ІХ опубліковано у газеті "Голос України" та 23 грудня 2022 року він набрав чинності. Закон № 2783-IX передбачає: зупинення дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 03 березня 1998 року № 140/98-ВР, у відносинах з рф та Республікою Білорусь (стаття 1); вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР, та Протоколу до неї, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 03 березня 1998 року № 140/98-ВР (стаття 2). Відповідно до статті 72 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, якщо договором не передбачається інше або якщо учасники не погодились про інше, зупинення дії договору відповідно до його положень або відповідно до цієї Конвенції звільняє учасників, у взаємовідносинах яких зупиняється дія договору, від зобов`язання виконувати договір у своїх взаємовідносинах протягом періоду зупинення. Стаття 25 Закону України "Про міжнародні договори України" містить аналогічну норму, відповідно до якої зупинення дії міжнародного договору України за умов, якщо договір не передбачає іншого, чи за відсутності іншої домовленості з іншими його сторонами, звільняє Україну від зобов`язання виконувати його протягом періоду зупинення дії договору з тими його сторонами, з якими зупинено дію договору, і не впливає стосовно іншого на встановлені договором правові відносини України з іншими його сторонами. За повідомленням Міністерства закордонних справ України дію Мінської конвенції у відносинах з рф та Республікою Білорусь зупинено з 27 грудня 2022 року. З дати зупинення дії Мінської конвенції, зокрема, до документів, виданих на території рф і Білорусі, при їх пред`явленні на території України застосовується вимога засвідчення апостилем згідно з Конвенцією, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 05 жовтня 1961 року, яка є чинною у відносинах України з рф і Білоруссю. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що свідоцтво про народження від 17 січня 2017 року серії [NUMBER] , видане у м. Курськ Курської область рф на ім`я [PERSON] , може підтверджувати особу цієї дитини лише у випадку засвідчення його оригіналу (дублікату) апостилем. Разом з тим вбачається, що немає ані оригіналу, ані дублікату свідоцтва про народження дитини. З огляду на збройний конфлікт між рф та Україною заявник не має можливості як на звернення за дублікатом втраченого свідоцтва про народження дитини на території держави-агресора, так і на апостилювання цього документа відповідними органами рф, яким надаються повноваження на проставлення апостиля. Мати дитини є громадянкою України та проживає у селі Шевченкове Ізмаїльського району Одеської області, тому малолітня [PERSON] має право на набуття громадянства України за народженням відповідно до статті 7 Закону № 223 5-III, проте внаслідок збройної агресії РФ проти України та з урахуванням розриву дипломатичних відносин України з рф заявник позбавлений можливості зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану України. Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану підставами для проведення державної реєстрації народження є один із документів: а) медичний висновок про народження, сформований в Реєстрі медичних висновків електронної системи охорони здоров`я відповідно до Порядку формування та видачі медичних висновків про народження в Реєстрі медичних висновків електронної системи охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18 вересня 2020 року № 2136, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30 вересня 2020 за №953/35236, б) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 1150/13024; в) медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/o), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/o), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; ґ) медичний документ, виданий компетентним суб`єктом іншої держави, що підтверджує факт народження, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Згідно з пунктом 4 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, якщо державна реєстрація народження дитини проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження, дані про дату і місце народження дитини зазначають відповідно до рішення суду. Відповідно до\~ст. 7 ч. 1 Закону України «Про громадянство України»\~особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Відповідно до п. 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до ч. 1 \~статті 135 Сімейного кодексу України\~при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Враховуючи те, що представник органу опіки та піклування не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, матір якої судом була позбавлена батьківських прав, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог заяви щодо встановлення факту народження дитини, оскільки це є необхідним для забезпечення реалізації прав відповідної дитини. В частині\~вимог про\~зобов`язання Кілійського\~відділу державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~в Ізмаїльському\~районі Одеської\~області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції /м. Одеса/ зареєструвати народження [PERSON] , [INFO] уродженки м. Курськ, Курської області, Росія та внести відповідні данні до державного реєстру актів цивільного стану, суд вважає заявлену вимогу необґрунтованою та такою, що не може бути задоволена в окремому провадженні, оскільки обов`язок зі вчинення відповідних дій покладено законодавством на орган державної реєстрації актів цивільного стану та підставою для реєстрації народження є рішення суду про встановлення факту народження особи, в зв`язку з чим суд задовольняє заяву частково. На підставі ст. 49 ЦК України, ст. ст. 2, 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», та

Outcome: partial