Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

04 квітня 2025 року представник товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~КЕШ ТУ\~ГОУ»(далі ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, 07.06.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено кредитний договір № 1999856 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (далі Договір), який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Сторони погодили суму кредиту 8000 грн, строком на 30 днів, цільове призначення на споживчі цілі, стандартна процентна ставка 1,90 % в день. Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало йому кредит у безготівковій формі на умовах визначених Договором. 24 грудня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» було укладено договір факторингу № 02-24122001, за умовами якого останньому передано права та вимоги за спірним Договором. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором, станом на 13.01.2025 виникла заборгованість в розмірі 28\~864 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 8800 грн, прострочена заборгованість за процентами в розмірі 20\~064 грн. Представник позивача Пархомчук С.В. у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в заочному порядку, позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 07.06.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та відповідачем за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено електронний Договір, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Відповідно до п. 1.2 Договору, товариство зобов`язалося надати клієнту грошові кошти у гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором на наступних умовах: сума виданого кредиту 8000 грн, строк кредиту: 30 днів, валюта кредиту: UАН, цільове призначення: на споживчі потреби, стандартна процентна ставка 1,90 %. Зарахування кредитних коштів відбулось на платіжну карту відповідача № [NUMBER] . Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконував належним чином, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно частини 12\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону\~є оригіналом такого документа. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті (ч. 3\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Нормами статей 525,\~526 ЦК України\~визначено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Як встановлено при розгляді справи, товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме: надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. 24 грудня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» було укладено договір факторингу № 02-24122001, за умовами якого останньому передано права та вимоги за спірним Договором. Нормою статті 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України, з аміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням Згідно ч. 2 ст. 517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Заборгованість відповідача за Договором на 13.01.2025 становить 28\~864 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 8800 грн, прострочена заборгованість за процентами в розмірі 20\~064 грн,\~що підтверджується\~розрахунком заборгованості.\~ Відповідач не повернув своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, та відсотками, чим своїми діями порушив умови Договору, та вимоги ст.ст.\~509,\~526,\~1054 ЦК України.\~ Статтею 629 ЦК України\~визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Згідно ч. 1\~ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України\~визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу. Як встановлено судом та доведено зібраними у справі доказами, відповідач умови Договору не виконує, кредит та відсотки за його користування не сплачує, у зв`язку з чим суд вважає законними та обґрунтованими вимоги позивача про повернення суми кредиту та нарахованих відсотків за його користування. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та для позивача при зверненні до суду з даним позовом, станом на 2025 рік, складала 3028 грн. Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, а відтак враховуючи звернення позивача до суду з позовом в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» розмір судового збору склав 2422,40 грн, та був сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом, відповідно підлягає стягненню на користь останнього з відповідача. Згідно вимог статті 137 ЦПК України,\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: 1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited»\~проти України», заява N 19336/04). Позивачем заявлено до стягнення витрати на правничу допомогу в розмірі 10 500 грн, на підтвердження понесення яких надано акт про отримання правової допомоги від 09.06.2025, рахунок від 09.06.2025, та платіжну інструкцію № 39409 від 09.06.2025. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі N 922/1964/21 (провадження N 12-14гс22) дійшла висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункти 107-109). Таким чином, з урахуванням критерію розумності, виходячи з конкретних обставин справи та обсягу наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що ціна наданих адвокатом послуг не була доведена належним чином, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial