Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалася на те, що Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києв Малковою М.В. відкрито виконавче провадження №64216091 про стягнення з нього на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 59353,08 грн. Підставою стягнення став виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай А.В. від 18.12.2020 року, реєстровий № 114835. Позивач стверджував, що спірний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинення нотаріусом виконавчого напису було здійснено за відсутності нотаріально посвідченого кредитного договору та доказів безспірності заборгованості. Позивач в судове засідання не з`явився, про слухання справи сповіщений належним чином та своєчасно. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся судом відповідно до вимог\~ст. 128 ЦПК України, причини своєї неявки суду не сповістив, у встановлений судом строк відзиву на позов не надав. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про слухання справи сповіщені належним чином та своєчасно. Відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07 липня 1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України» № 16652/04). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008 року, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відомості про розгляд справ (залишення позову без руху, повернення позовної заяви, дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Хаджибейського районного суду м. Одеси у відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28 лютого 2013 року «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України» та відправлено до ЄДРСР. Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку\~статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 223 ЦПК України. Згідно\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В порядку\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Принципами судового доказування є обов`язковість доказування (оскільки всі обставини справи підлягають доказуванню; належність, допустимість, достовірність, достатність, доказів (Глава 5 Розділу І ЦПК України). Так, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. З наданих позивачем доказів, судом встановлено. 20 червня 2012 року між позивачем та АТ «Альфа Банк» укладено кредитний договір №600160453. Правонаступником усіх прав та обов`язків на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 16/01/19/1 від 16 січня 2019 року є ТОВ «Вердикт капітал». 18 грудня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинений виконавчий напис, яким стягнута кредитна заборгованість в розмірі 58703,08 грн. за період з 16 січня 2019 року по 08 грудня 2020 року, реєстровий №114835. Постановою Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. від 21.01.2021року відкрито виконавче провадження №64216091. Відповідно до статті 18 ЦК України, статей 87,88 Закону України «Про нотаріат»\~вчинення виконавчого напису це форма захисту цивільних прав кредитора нотаріусом за допомогою спрощеної позасудової процедури. Така процедура полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредиторам за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини. Відповідно до пунктів 1 та 2\~Постанови КМУвід 29.06.1999року №1172\~(із змінами від 22.02.2017 року відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14) «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у без спірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, починаючи із 22.02.2017 року серед документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, немає кредитних договорів, укладених у простій письмовій формі. За позицією ВС (Велика палата Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року) вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В порядку статті 50\~Закону\~України «Про\~нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. З документів, які стали підставою для вчинення виконавчого напису судом встановлена відсутність нотаріально посвідченого кредитного договору. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. За вищевказаним переліком (в редакції, чинній на час вчинення спірного виконавчого напису) про безспірність заборгованості свідчить : а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Відповідні докази про дотримання стягувачем вимог щодо доведення нотаріусу безспірності заборгованості відповідачем в процесі розгляду справи суду не надані. Враховуючи викладене, суд погоджується із доводами позивача про вчинення спірного виконавчого напису із порушенням вимог закону, що тягне визнання виконавчого напису таким, який не підлягає виконанню. Відповідач визначений позивачем правильно, оскільки таким за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким порушено право позивача. Зазначене узгоджується, зокрема із постановами Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі N 761/825/20, від 2.112022 року у справі N 758/14101/16-ц, 6.10.2021 року у справі N 201/9570/18. Враховуючи викладене, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права позивача, характеру його порушення та спричиненим цими діяннями наслідкам, реально відновлює суб`єктивне право, яке порушене, відповідає цілям судочинства, не суперечить принципу верховенства права. В порядку\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір відповідно до ставок судового збору, визначених\~Законом України «Про судовий збір»\~підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. При цьому суд виходить з обставин звільнення позивача від його сплати за законом як інваліда другої групи.

Outcome: approved