Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді права власності на: земельну ділянку площею 3,38 га, що розташована на території Нагірненської сільської ради Ізмаїльського району (колишнього Ренійського району) Одеської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери 5124182400:01:0040290, 5124182400:01:0030648, 5124182400:01:002:0200, 5124182400:01:002:0209, 5124182400:01:002:0210; земельну ділянку площею 0,3443 га, що розташована на території Нагірненської сільської ради Ізмаїльського району (колишнього Ренійського району) Одеської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5124182400:01:004:0787; земельну ділянку площею 0,1619 га, що розташована на території Нагірненської сільської ради Ізмаїльського району (колишнього Ренійського району) Одеської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5124182400:01:003:1296; земельну ділянку площею 1,7774 га, що розташована на території Нагірненської сільської ради Ізмаїльського району (колишнього Ренійського району) Одеської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5124182400:01:002:0540. Однак, при зверненні позивача до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, у видачі свідоцтва їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що й стало підставою для звернення до суду. \~ \~ \~ \~Позивач у судове засідання не з`явилась, направила до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про визнання позову, в якій також просив розглянути справу за його відсутності. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено судом, [INFO] помер [PERSON] , який є чоловіком позивача та батьком відповідача (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 30 квітня 2024 року, видане Ренійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 149). Частиною 1 ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Отже, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді права власності на: земельну ділянку площею 3,38 га, що розташована на території Нагірненської сільської ради Ізмаїльського району (колишнього Ренійського району) Одеської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери 5124182400:01:0040290, 5124182400:01:0030648, 5124182400:01:002:0200, 5124182400:01:002:0209, 5124182400:01:002:0210; земельну ділянку площею 0,3443 га, що розташована на території Нагірненської сільської ради Ізмаїльського району (колишнього Ренійського району) Одеської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5124182400:01:004:0787; земельну ділянку площею 0,1619 га, що розташована на території Нагірненської сільської ради Ізмаїльського району (колишнього Ренійського району) Одеської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5124182400:01:003:1296; земельну ділянку площею 1,7774 га, що розташована на території Нагірненської сільської ради Ізмаїльського району (колишнього Ренійського району) Одеської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5124182400:01:002:0540. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч. 1 ст. 1217 ЦК України). За життя, [PERSON] на випадок своєї смерті особистого розпорядження не залишив, тому спадкування здійснюється за законом. Сторони по справі входять до кола першої черги спадкоємців за законом. З витребуваної у Ренійській державній нотаріальній конторі Одеської області спадкової справи, яка відкрита після померлого [INFO] [PERSON] встановлено, що позивач 03 жовтня 2024 року звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] . Відповідач в свою чергу, 03 жовтня 2024 року звернувся до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] на користь своєї матері [PERSON] . Отже, позивач прийняла спадщину у відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що визначено ч. 1 ст. 1270 ЦК України. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Крім того, згідно довідки виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 270 від 13 листопада 2024 року, [PERSON] на день смерті ( [INFO] ) був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з яким були зареєстровані (проживали) [PERSON] та [PERSON] . Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї, однак, при зверненні позивача до державної нотаріальної контори, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме спадкове майно, про що видано відповідну постанову. На підтвердження своїх позовних вимог, позивач надала суду копії документів, які підтверджують право власності та видавалися на ім`я померлого [PERSON] , а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем, оскільки за правилами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України. Частиною 3 ст. 1274 ЦК України визначено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 3 ст. 200 ЦПК України). Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже,\~всі вказані\~обставини знайшли\~своє підтвердження\~у судовому\~засіданні та\~не викликають\~у суду\~жодних сумнівів.Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають чинному законодавству, а тому мають бути задоволені. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки у своїй заяві позивачі просили залишити судові витрати за ними, питання про стягнення судових витрат з відповідача судом не розглядалось. \~ \~ \~ \~На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved