Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-16 00:00:00

[PERSON] в особі представника - адвоката Конященкової Т.В. звернувся до суду з вказаним позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області, Сумської обласної прокуратури, Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно довідки до акту огляду МСЕК Ковпаківського району м. Суми, починаючи з 2025 року позивачу встановлено інвалідність, яку після оглядів продовжували. Починаючи з 12 березня 2011 року позивач постійно перебував під вартою в ДУ «Сумській слідчий ізолятор», а згідно вироку від 25 серпня 2015 по справі №1-46/12 засуджений до довічного утримання. Саме з цих причин позивач не особисто, а через свого представника звернувся у 2015 році до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради із заявою про надання йому державної соціальної допомоги, як особі, яка не має право на пенсію та інваліду другої групи. За результатом розгляду заяви представника позивача не було направлено жодного рішення, відповіді не було надано, його не повідомлено про і недоліки поданих документів, не було встановлено строку для усунення таких недоліків. 02 червня 2022 року позивач звернувся до ГУНП в Сумській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, яке полягало в тому, що йому відмовлено працівниками Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради в оформленні пенсії за інвалідністю. У зв`язку з бездіяльністю ГУНП в Сумській області Нагорний В.М. звернувся до Зарічного районного суду, зі скаргою на бездіяльність службової особи ГУНП в Сумській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Відповідно до Ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 04 липня 2022 року в справі №591/2286/22 (розміщена в ЄРСР за https://reyestr.court.gov.ua/Review/105052203) в судовому засіданні [PERSON] підтримав свою скаргу та мотивував тим, що він з 2015 року має встановлену групу інвалідності та має право та отримання пенсії у зв`язку з цим. Натомість, Департамент управління соціального захисту населення відмовляє йому в реалізації такого права та у своїх відповідях зазначають різний розмір виплат, який на думку заявника є нижчим від передбаченого законом розміру пенсії, тим самим службові особи перевищують службові повноваження. Слідчий суддя, дійшовши висновку, що зі змісту поданої скарги та заяви про злочин вбачається, що в заяві наявні достатні відомості про обставини, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зокрема, в ній наведені достатні відомості щодо можливого перевищення службовими особами Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради своїх повноважень, чи вчинення інших неправомірних дій, пов`язаних з невиплатою пенсії з 2015 року у передбаченому законом розмірі, постановив «зобов`язати службову особу ГУНП в Сумській області, уповноважену на прийняття і реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, внести до ЄРДР відомості за заявою [PERSON] від 02 червня 2022 року згідно талону-підтвердження, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. При цьому, відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань КП № 12022200480001255, зареєстроване 14 липня 2022 року, відкрито провадження за ч.1 ст. 382 - невиконання судового рішення. Сам зазначений вище Витяг у розділі «Короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення» зазначає: «13 липня 2022 року до Сумського РУП поштою через секретаря Зарічного районного суду надійшла копія ухвали суду про внесення відомостей до ЄДР за скаргою [PERSON] , щодо можливих протиправних дій працівників Департаменту соціального захисту населення в частині невиконання рішень суду». При цьому, як уже акцентувалося раніше, в самій ухвалі слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 04 липня 2022 року в справі №591/2286/22 ні про яке невиконання будь-якого рішення суду не йдеться. Самим позивачем під час зустрічі зі слідчим неодноразово заявлялося про те, що кваліфікація злочину, за яким здійснюється досудове розслідування, не відповідає змісту повідомлення про злочин. 22 липня 2023 року постановою слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області Ткаченка І.Є. кримінальне провадження №12022200480001255 було закрито у зв`язку з відсутністю кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України. За умови відсутності судового рішення, яке не виконувалося, слідчий дійшов у мотивувальній частині висновку про те, що «відповідальність за ст.382 КК України настає у випадку невиконання рішення лише одного органу державноївлади - суду.... В ході досудового розслідування даного кримінального провадження факту невиконання судового рішення не встановлено, а саме відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, саме його об`єктивна та суб`єктивна сторони.» Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 квітня 2024 року по справі №592/3557/24 скасовано постанову слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області від 22 липня 2023 року про закриття кримінального провадження №12022200480001255. Одним із мотивів зазначеного судового рішення стало те, що «оцінка перевіреним у межах досудового розслідування обставин щодо викладених у заяві [PERSON] фактів можливого перевищення службовими особами Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради своїх повноважень чи вчинення інших неправомірних дій, пов`язаних з невиплатою пенсії з 2015 року у передбаченому законом розмірі, в постанові слідчого відсутня»» (розміщена в ЄРСР за https://reyestr.court.gov.ua/Review/118292214). Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 31 травня 2024 року по справі №591/4694/24 вчергове встановлено, що «досудове розслідування у кримінальному провадженні №912022200480001255 продовжує здійснюватися за ч.1 ст. 382 КК України незважаючи на висновки слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми, зроблені в судовому рішенні від 11 квітня 2024 року, обґрунтування ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 04 липня 2022, якою зобов`язано внести відомості до ЄРДР з огляду на викладені в заяві [PERSON] від 02 червня 2022 року обставини щодо можливого перевищення службовими особами Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради своїх повноважень, чи вчинення інших неправомірних дій, пов`язаних з невиплатою пенсії з 2015 року у передбаченому законом розмірі, так і здоровому глузду з огляду на відсутність на час розгляду скарги [PERSON] в липні 2022 року взагалі будь-якого судового рішення відносно Департаменту на користь [PERSON] зобов`язального характеру.» (розміщена в ЄРС https://reyestr.court.gov.ua/Review/119407763). Викладене вище однозначно свідчить про протиправність дій органу досудового розслідування, який протягом значного часу - 2 років, «проводить слідство» за неіснуючим правопорушенням, ігноруючи як зміст самої заяви про вчинення злочину, так і наведенні вище висновки суду. Крім того, відповідно проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор. Відповідно до ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Відповідно до ч.2 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня повідомлення особі про підозру становить: 1) \~ \~ \~ \~дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) \~ \~ \~ \~вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину. Стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначає що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Особа має право на компенсацію від держави за невиконання державою свого позитивного зобов`язання щодо проведення ефективного та незалежного розслідування. Розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть детально вивчені, а висновки не будуть обґрунтовані. Критеріями оцінки ефективності розслідування є адекватність дій, проведених органом досудового розслідування, швидкість розслідування та незалежність слідства. Надмірна тривалість кримінального провадження здатна призвести до моральних страждань особи, зумовлених тривалою невизначеністю спірних правовідносин, необхідністю відвідування органів досудового розслідування, неможливістю здійснювати звичайну щоденну діяльність тощо. Тривала бездіяльність органів прокуратури та слідства, імітація розслідування мають наслідком порушення розумних строків досудового розслідування. А тому, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини з цього питання, яка є частиною національного законодавства України, наполягає, що по даному кримінальному провадженню тривалість досудового розслідування є надмірною та не відповідає вимозі «розумного строку», а отже було порушено ст. 6 Конвенції. Даний випадок ускладенено ще й тим, що фактично довготривале розслідування триває в «пошуках» складу злочину, про який позивач не заявляв. Зазначений стан речей однозначно спричинив негативні наслідки для позивача. Будучи особою, яка відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, тобто фізично обмеженою в своїх діях, яка не в змозі змінити чи якось вплинути на ситуацію що склалася, позивач зазнав моральних страждань через зазначену вище бездіяльність та дії органу досудового розслідування. Викладені вище обставини викликають в [PERSON] тривогу та страх того, що його звернення проігноровано; занепокоєння з приводу неможливості захистити свої інтереси. Весь цей час він знаходиться в стані тривалої невизначеності. Всі ці явища знайшли відображення в свідомості Позивача як шок і стрес, та негативні емоції. У нього погіршився емоційний стан, з`явилася надмірна дратівливість, погіршився сон. Крім того, позивач був змушений витрачати свій час на складання скарг, пошук виходу із ситуації, відвідувати судові засідання з розгляду таких скарг, тобто проводити значний час перебуваючи під конвоєм та в наручниках. Таким чином незаконність бездіяльності в розрізі проведення розслідування по суті заяви позивача та незаконні дії органу досудового розслідування в частині розслідування «вигаданого» злочину а також відсутність результатів розслідування поза розумним сумнівом негативно впливають на моральний стан позивача, завдаючи йому моральної шкоди. Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з Державного бюджету України шляхом списання у безспірному порядку коштів з єдиного казначейського рахунку на користь позивача на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконних дій/бездіяльності органу досудового розслідування, у розмірі 3000 грн. 00 коп. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 30 грудня 2024 року відкрите провадження у справі за вказаним позовом, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 19 березня 2025 року. 10 січня 2025 року від представника Головного управління Національної поліції в Сумській області надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано суду жодного допустимого доказу, з якого б було за можливо встановити вину, протиправну діяльність або бездіяльності поліцейських Сумського ВП ГУНП в Сумській області під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12022200480001255. Саме лише задоволення скарги щодо неправомірності дій працівників правоохоронного органу не є безумовною підставою для висновку про наявність причинного зв`язку між діями працівників (посадових осіб) такого органу та завданою шкодою. Причинний зв`язок, як обов`язковий елемент цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди, між протиправною поведінкою та шкодою виражається у тому, що шкода, повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. Сам по собі факт винесення слідчим суддею процесуальних ухвал, якими за результатами розгляду скарг позивача зобов`язано відповідача вчинити певні процесуальні дії, не тягне наслідок цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії та бездіяльність відповідачів заподіяли позивачу моральної шкоди. Судовий контроль на стадії досудового розслідування, внаслідок якого постановлені ухвали слідчих суддів, не є достатньою підставою для висновку про протиправність дій відповідачів і притягнення їх до відповідальності (постанова Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 686/27967/19). Заявляючи вимогу про відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000 грн., позивач до позовної заяви не додав доказів на підтвердження такого розміру шкоди, а обмежився лише констатацією факту скасування слідчим суддею постанови слідчого, однак матеріали справи не містять належних та допустимих доказів як про заподіяння шкоди, так і про причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача і шкодою. Так, твердження позивача стосовно заподіяння моральних втрат не доведено належними та допустимими доказами, а ґрунтується лише на його припущеннях. Крім того, з матеріалів позовної заяви не встановлено з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди 3000,00 грн. та якими доказами це підтверджується. Таким чином, позовні вимоги позивача є безпідставними та необгрунтованими, у зв`язку із недоведеністю позовних вимог (а.с. 36-42). 13 січня 2025 року від представника Сумської обласної прокуратури надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що зі змісту позовної заяви вбачається, що [PERSON] на підставі ст.ст. 23, 1173 ЦК України просить суд стягнути за рахунок коштів Державного бюджету на свою користь завдану йому моральну шкоду в розмірі 3000 гри. Спричинення моральних страждань позивачем обґрунтовано тим, що більше 2 років здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №12022200480001255 за ч.І ст. 382 КК України за фактомможливого перевищення службовими особами Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради своїх повноважень, чи вчинення інших неправомірних дій, пов`язаних з невиплатою пенсії з 2015 року у передбаченому законом розмірі. Зокрема позивачем у позовній заяві зазначено, що він з 2015 року має встановлену групу інвалідності та має право на отримання пенсії у зв`язку з цим. Натомість, Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради відмовляє йому в реалізації такого права, тим самим службові особи перевищують службові повноваження. Вважає, що позовні вимоги є необгрунтованими та не підлягають задоволенню з наступних підстав. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 30 березня 2023 року у справі №480/493/23 за позовом [PERSON] до Департаменту соціального захисту Сумської міської ради про визнання дій департаменту протиправними щодо не нарахування та не виплати [PERSON] державної соціальної допомоги як інваліду за період з 01.08.2015 по 31.08.2021, зобов`язано Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради нарахувати та виплатити пенсію як особі з інвалідністю другої групи за період з 08.05.2015 по 03.02.2016. В решті позовних вимог, а саме нарахування та виплати [PERSON] соціальної допомоги за період з 03.02.2016 по 31.08.2021 відмовлено. Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30 березня 2023 року у справі №480/493/23 набрало законної сили 02 травня 2023 року та згідно зі ст. 14 КАС України є обов`язковим до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Відповідно до інформації Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради від 19 червня 2023 року, [PERSON] призначено соціальну допомогу за період з 08.05.2015 по 03.02.2016 (з 08.05.2015 по 31.08.2015 у розмірі 949,00 грн щомісяця, а з 01.09.2015 по 03.02.2016 у розмірі 1074,00 грн щомісяця). Окрім цього, згідно з інформацією Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради від 23 вересня 2022 року, [PERSON] нараховано та призначено соціальну допомогу на період з 01.09.2021 по 30.09.2024. Вищевикладені обставини щодо нарахування Департаментом соціального захисту населення Сумської міської ради та періоду нарахування такої допомоги враховані органом досудового розслідування, а відповідні документи долучені до матеріалів кримінального провадження №12022200480001255. Водночас позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо порушення його прав та завдання йому моральних страждань. У позовній заяві наведено ряд обставин, що стосуються оцінки досудового розслідування, проведеного слідчим у кримінальному провадженні, але позивач не наводить фактів на обґрунтування відсутності дієвого процесуального керівництва у вказаному кримінальному провадженні та бездіяльності прокурора. Натомість, процесуальними керівниками вживалися заходи з метою проведення повного та об`єктивного досудового розслідування шляхом проведення слідчих дій. На переконання [PERSON] внаслідок надмірно тривалого досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні йому спричинено моральну шкоду, у зв`язку з чим він звернувся до суду з позовом у порядку ст. ст. 1173 ЦК України. Позивач не надав до суду жодних доказів, які б підтверджували наявність заподіяної відповідачами шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і противоправними діями заподіювача. Зокрема, у матеріалах справи відсутні рішення суду, якими визнано дії чи бездіяльність посадових та службових осіб органу досудового розслідування чи прокуратури незаконними або протиправними (які можуть мати преюдиційне значення для справи). Також не вказано, за яких обставин діями (бездіяльністю) відповідачів спричинено моральну шкоду. Надана позивачем ухвала Зарічного районного суду м. Суми про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження №12022200480001255 не є належним та достатнім доказом на підтвердження протиправності, незаконності рішень, дій або бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування кримінального провадження №12022200480001255. Сам факт закриття кримінального провадження за відсутністю в діях осіб складу кримінального правопорушення, подальше його скасування ухвалою суду не свідчить про завдання особі шкоди та про наявність підстав для її відшкодування, оскільки такі дії позивача із прийняттям ухвали суду констатують лише факт реалізації учасником кримінального провадження свого права на оскарження дій чи бездіяльності прокурора, органів досудового розслідування, яке передбачено кримінальним процесуальним законодавством, при цьому права та інтереси позивача були поновлені, враховуючи прийняття судом відповідних рішень. Позивачем не доведено факт заподіяння шкоди та наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями правоохоронних органів та шкодою. У своєму позові [PERSON] зазначає, що тривале досудове розслідування здатне призвести до моральних страждань. Проте такі твердження [PERSON] ґрунтуються на його особистих висновках та не підтверджуються належними та допустимими доказами, тобто позивачем не доведено заподіяння шкоди, будь-які факти її спричинення відсутні. Окрім цього, порушення, на думку заявника, його прав як потерпілої особи у кримінальному провадженні не відноситься до вищевказаних критеріїв моральної шкоди, а стосується загальних конституційних прав, відновлення яких і відбувається через призму здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні. У зв`язку з викладеним вважає позовні вимоги позивача необгрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають (а.с.55-62). 16 січня 2025 року від представника Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що компетенція Головного управління Державної казначейської служби визначена Бюджетним кодексом України та Положенням про головні управління Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 12.10.2011 № 1280 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.10.2011 за № 1236/19974 (далі - Положення). Відповідно до п. 18 Положення Головне управління Державної казначейської служби України є юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки. Відшкодування шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень, здійснюється згідно з вимогами Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845. Пунктами 37, 38 Порядку визначено, що виконання судових рішень даної категорії справ здійснюється Державною казначейською службою України (центральний рівень). Таким чином, до компетенції Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області, як самостійного суб`єкта владних повноважень, не належить відшкодування шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень. Вирішення даного питання відноситься до виключної компетенції Державної казначейської служби України, яка, відповідно до пункту 17 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 № 215, є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, тобто є самостійним суб`єктом правовідносин. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с.78-79). 21 січня 2025 року від представника позивача-адвоката Конященкової Т.В. надійшла відповідь на відзив Сумської обласної прокуратури, в якому вказує на те, що дійсно, як зазначає відповідач у відзиві, рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 30 березня 2023 року по справі № 480/493/23 визнано протиправним та скасовано рішення Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради про відмову у призначенні соціальної допомоги від 23.11.2015 на підставі звернення [PERSON] від 21.08.2015. Однак, відзив так і не пояснює, невиконання якого судового рішення є предметом досудового розслідування в КП № 12022200480001255 і чому, не дивлячись на неодноразове акцентування судів та самого позивача на неприйнятність проведення слідства за ч.1 ст. 382 КК України, продовжується розслідування злочину, який відповідає кваліфікації саме цієї статті. Твердження відповідача про те, що позивачем не надано доказів порушення його прав, не заслуговує на увагу, оскільки позов чітко викладає зміст порушень та підтверджує їх відповідними доказами: - заява про вчинення злочину була проігнорована і КП відкрито виключно після звернення до суду; - кваліфікація статті, за якою відкрито КП не відповідає змісту поданої заяви ро злочин; - органом досудового розслідування ігноруються судові рішення. - тривалий (2 роки) час ведеться фактичне розслідування злочину, про який не заявляв позивач і все це вбачається із позовної заяви. Неспроможними є і твердження про відсутність заподіяної шкоди та причинно-наслідкового зв`язку. Окремо звертає увагу на аргументацію відповідача щодо того, що ЦПК України не передбачає можливості встановлення судом у порядку цивільного судочинства фактів протиправності дій чи бездіяльності працівників органу досудового розслідування та прокуратури під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, а також визнання судом таких дій протиправними. По-перше: позивачем не ставилися вимоги визнати дії поліції та прокуратури протиправними. По-друге: виключно КАС України ставить вимоги щодо того, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Вважає, що відзив, наданий відповідачем не спростовує, зазначене в позовній заяві, а позиція відповідача не є належно обґрунтованою (а.с. 82-84). 21 січня 2025 року від представника позивача-адвоката Конященкової Т.В. надійшла відповідь на відзив Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області, в якому вказує на те, що позов чітко викладає зміст порушень Головного управління Національної поліції в Сумській області та підтверджує їх відповідними доказами: - \~ \~ \~ \~заява про вчинення злочину була проігнорована і КП відкрито виключно після звернення до суду; - \~ \~ \~ \~кваліфікація статті, за якою відкрито КП не відповідає змісту поданої заяви ро злочин; - \~ \~ \~ \~органом досудового розслідування ігноруються судові рішення; - \~ \~ \~ \~тривалий час (понад 2 роки) ведеться фактичне розслідування злочину, про який не заявляв позивач і все це вбачається із позовної заяви. Нагадує, що ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 31 травня 2024 року по справі №591/4694/24 вчергове встановлено, що «досудове розслідування у кримінальному провадженні №12022200480001255 продовжує здійснюватися за ч.1 ст. 382 КК України незважаючи на висновки слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми, зроблені в судовому рішенні від 11.04.2024, обґрунтування ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 04.07.2022, якою зобов`язано внести відомості до ЄРДР з огляду на викладені в заяві [PERSON] від 02.06.2022 обставини щодо можливого перевищення службовими особами Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради своїх повноважень, чи вчинення інших неправомірних дій, пов`язаних з невиплатою пенсії з 2015 року у передбаченому законом розмірі, так і здоровому глузду з огляду на відсутність на час розгляду скарги [PERSON] в липні 2022 року взагалі будь-якого судового рішення відносно Департаменту на користь [PERSON] зобов`язального характеру.» Вважає, що відзив, наданий відповідачем не спростовує, зазначене в позовній заяві, а позиція відповідача не є належно обґрунтованою (а.с.88-90). 21 січня 2025 року від представника позивача-адвоката Конященкової Т.В. надійшла відповідь на відзив Головного управління Національної поліції в Сумській області, в якому вказує на те, що в самому відзиві відповідач не заперечує протиправність свої дій та бездіяльності. Виходячи із зазначеного, звертає увагу на Постанову Об`єднаної палати КЦС на від 5 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20, де зазначено, що має відбуватися такий розподіл тягаря доказування: а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи. Таким чином, вважає, що відзив, наданий відповідачем не спростовує зазначене в позовній заяві, а позиція відповідача не є належно обґрунтованою (а.с. 93-95). 29 січня 2025 року від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Сумській області надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі (а.с. 102-105). Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19 березня 2025 року клопотання [PERSON] задоволено частково. Вирішено здійснити проведення підготовчого засідання у справі з участю позивача в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Сумського слідчого ізолятору, доставивши його для участі в даному судовому засіданні до Сумського слідчого ізолятору, на вказаний час і дату. 19 березня 2025 року протокольною ухвалою головуючого підготовче засідання відкладено до 24 червня 2025 року о 10 год. 00 хв. у зв`язку з необхідністю забезпечення участі позивача в судовому засіданні. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 24 червня 2025 року закрито підготовче провадження у справі, призначено дану справу для розгляду по суті на 07 жовтня 2025 року, о 10 год. 00 хв. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представники відповідачів Головного управління Національної поліції в Сумській області, Сумської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України заперечували проти задоволення позовних вимог, з підстав, викладених у відзивах на позов. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Норми ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлюють обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час судового розгляду встановлено, що 02 червня 2022 року [PERSON] звернувся до ГУНП в Сумській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, яке полягало в тому, що йому відмовлено працівниками Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради в оформленні пенсії за інвалідністю (а.с.14). З наявних відомостей в Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 04 липня 2022 року у справі №\~591/2286/22 скарга [PERSON] задоволена. Зобов`язано службову особу ГУНП в Сумській області, уповноважену на прийняття і реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, внести до ЄРДР відомості за заявою [PERSON] від 02.06.2022 згідно талону-підтвердження, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань КП №12022200480001255 внесено відомості 14 липня 2022 року за ч.1 ст. 382 КК України- не виконання судового рішення. Короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 13 липня 2022 року до Сумського РУП поштою через секретаря із Зарічного районного суду надійшла копія ухвали суду про внесення відомостей ЄРДР за скаргою [PERSON] щодо можливих протиправних дій працівника Департаменту управління соціального захисту населення в частині невиконання рішення суду (ЄО№ 28491) (а.с.15). З довідки по кримінальному провадженню № 12022200480001255 від 14 липня 2022 року за ч. 1 ст. 382 КК України встановлено, що слідчим відділом Сумського РУП 14.07.2022 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12022200480001255 за ч. 1 ст. 382 КК України, за фактом того, що 13.07.2022 до Сумського РУП поштою через секретаря надійшла копія ухвали Зарічного районного суду про внесення відомостей до ЄРДР за скаргою [PERSON] , щодо можливих протиправних дій працівників Департаменту управління соціального захисту населення в частині невиконання рішення суду про нарахування соціальної допомоги у зв`язку з інвалідністю (ЄО № 28481). 14 липня 2022 року проведення досудового розслідування кримінального провадження доручено слідчому Сумського РУП [PERSON] . До матеріалів кримінального провадження долучено ухвалу Зарічного районного суду міста Суми від 04.07.2022 №591/2286/22, відповідно до якої до Зарічного районного суду м. Суми з скаргою звернувся [PERSON] , яку в судовому засіданні підтримав та мотивував тим, що він з 2015 року має встановлену групу інвалідності та має право та отримання пенсії у зв`язку з цим. Натомість, Департамент управління соціального захисту населення відмовляє йому в реалізації такого права та у своїх відповідях зазначають різний розмір виплат, який на думку заявника є нижчим від передбаченого законом розміру пенсії, тим самим службові особи перевищують службові повноваження. Зі змісту поданої скарги та заяви про злочин вбачається, що в заяві наявні достатні відомості про обставини, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зокрема, в ній наведені достатні відомості щодо можливого перевищення службовими особами Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради своїх повноважень, чи вчинення інших неправомірних дій, пов`язаних з невиплатою пенсії з 2015 року у передбаченому законом розмірі. Вказаною ухвалою скаргу [PERSON] задоволено та зобов`язано службову особу ГУНП внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою [PERSON] від 02.06.2022 (а.с. 46-53). 23 вересня 2022 року за № 12.01-30/2740/07 Департаментом соціального захисту населення Сумської міської ради на запит слідчого СВ Сумського районного управління поліції Головного управлінні Національної поліції в Сумській області про надання інформації щодо призначення державно соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам інвалідністю [PERSON] , який перебуває у державній установі «Сумський слідчий ізолятор» повідомлено про те, що 18 липня 2022 року [PERSON] , як представник за довіреністю [PERSON] подала до департаменту заяву, декларацію та визначені Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Україні від 02.04.2005 № 261 (надалі - Порядок) перелік документів для призначення [PERSON] соціальної допомоги. Відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю» та Порядку враховуючи отримані документи та виписку з акта огляду медико-соціальної експертної комісії від 21 вересня 2021 року № 265714 (якою встановлено [PERSON] групу інвалідності з 15 вересня 2021 року (термін зарахувати з 01 вересня 2021 року) по 15 вересня 2024 року) рішенням департаменту [PERSON] допомога на період з 01.09.2021 по 30.09.2024, розмір складає 2100,00 грн. щомісяця (а.с. 63). 19 червня 2023 року за № 12.01-30/2097/07 Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради на запит слідчого СВ Сумського районного управління поліції Головного управлінні національної поліції в Сумській області повідомив про те, що на підставі рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.03.2023, яке набрало законної сили 02.05.2023, департаментом повторно розглянуто заяву від 21.08.2015 [PERSON] , [INFO] , особи з інвалідністю II групи, з питання призначення йому державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю (надалі - соціальна допомога) (з урахуванням висновків суду). Рішенням департаменту від 02.05.2023 [PERSON] призначено соціальну допомогу за період з 08.05.2015 по 03.02.2016 (з 08.05.2015 по 31.08.2015 в розмірі 949,00 грн. щомісяця та з 01.09.2015 по 03.02.2016 в розмірі 1074,00 грн. щомісяця), передбачену Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2005 № 261 (зі змінами). (а.с. 64). Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 30 березня 2023 року у справі № 480/493/23 адміністративний позов [PERSON] до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради, третя особа - Державна установа "Сумський слідчий ізолятор" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення про відмову у призначення соціальної допомоги від 23.11.2015 на підставі звернення [PERSON] від 21.08.2015. Зобов`язано Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради повторно розглянути заяву [PERSON] від 21.08.2015 та нарахувати і виплатити позивачу суму державної соціальної допомоги, як особі, яка не має право на пенсію та особі з інвалідністю другої групи, за період з 08.05.2015 по 03.02.2016. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 65-69). З наявних відомостей в Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 квітня 2024 року у справі № 592/3557/24 скаргу адвоката Конященкової Т.В. в інтересах [PERSON] задоволено частково та скасовано постанову слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області Ткаченка І.Є. від 22 липня 2023 року про закриття кримінального провадження №12022200480001255. Також ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 31 травня 2024 року у справі №591/4694/24 зобов`язано уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення особу Окружної прокуратури м. Суми,\~внести відомості за заявою [PERSON] від 26.04.2024 про вчинення кримінального правопорушення, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункти 8, 9 частини другої статті 16 ЦК України). Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме - у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (стаття 1174 цього Кодексу). Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України. Згідно із вимогами статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода полягає у душевних стражданням, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та, з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. При цьому, виходити слід із засад розумності, виваженості та справедливості. Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Разом з тим, обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача. Відсутність однієї із складової цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову. Отже, визначальним у вирішенні такої категорії спорів є доведення усіх складових деліктної відповідальності, на підставі чого суд встановлює наявність факту заподіяння позивачу посадовими особами органів державної влади моральної шкоди саме тими діями (бездіяльністю), які встановлені судом (суддею). До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 19 березня 2020 року у справі № 686/13212/19 (провадження № 61-21982св19), від 20 січня 2021 року у справі № 686/27885/19 (провадження № 61-8240св20). Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Однією із засад кримінального провадження є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, гарантоване статтею 24 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Відповідно до змісту частини першої статті 303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. За правилом частини другої статті 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування виносить ухвалу про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. Таким чином, в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування реалізується така засада кримінального судочинства, як реалізація особою права на оскарження їх процесуальних рішень, дій чи бездіяльності до суду. Суд, здійснюючи нагляд за дотриманням верховенства права та законності у процесуальній діяльності слідчого та прокурора, забезпечує дотримання основних прав та інтересів особи та реалізує відповідний судовий контроль за їх діяльністю, що має на меті усунення недоліків у такій діяльності. При цьому, наявність певних недоліків у процесуальній діяльності зазначених посадових осіб сама по собі не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої й, відповідно, не може бути підставою для безумовного стягнення відшкодування моральної або майнової шкоди. Сам факт\~звернень [PERSON] \~до посадових\~осіб ГУНП\~в Сумській\~області,\~а в\~подальшому факт\~задоволення його\~скарги на\~бездіяльність слідчого\~щодо невнесення\~до ЄРДР\~відомостей про\~кримінальне правопорушення та внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань КП № 12022200480001255 14 липня 2022 року, не тягне наслідок цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії та бездіяльність відповідачів завдали йому моральної шкоди. Наявність певних недоліків у процесуальній діяльності посадових осіб ГУНП в Сумській області, в тому числі і щодо неналежної кваліфікації кримінального правопорушення, не є достатньою підставою для висновку про протиправність дій відповідачів і притягнення їх до цивільно-правової відповідальності. Зазначене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах: від 28 січня 2019 року у справі № 686/7576/18 (провадження № 61-43847св18), від 16 травня 2019 року у справі № 686/20079/18 (провадження № 61-5360св19), від 12 квітня 2019 року у справі № 686/10651/18 (провадження № 61-305св19), від 22 травня 2019 року у справі № 686/24243/18-ц (провадження № 61-7017св19), від 31 липня 2019 року у справі № 686/22133/18 (провадження № 61-10591св19) від 25 листопада 2019 року у справі № 686/22462/18 (провадження № 61-17648св19), від 03 грудня 2019 року у справі № 686/12334/18 (провадження № 61-12965св19), від 03 грудня 2019 року у справі № 686/26653/18 (провадження № 61-12277св19), від 19 березня 2020 року у справі № 686/17001/17 (провадження № 61-22067св19), від 19 березня 2020 року у справі № 686/13212/19 (провадження № 61-21982св19), від 27 квітня 2020 року у справі № 686/17297/18 (провадження № 61-2738св19), від 30 червня 2020 року у справі № 686/3050/19 (провадження № 61-19878св19) та від 06 липня 2020 року у справі № 686/20389/19 (провадження № 61-735св20). Отже, факт неефективного досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12022200480001255 не тягне безумовний наслідок цивільно-правового характеру і саме по собі не може бути доказом того, що дії та бездіяльність відповідачів заподіяли позивачу моральної шкоди, а сам факт скасування слідчими суддями постанов про закриття кримінального провадження не є достатньою підставою для висновку про протиправність дій відповідачів і притягнення їх до цивільно-правової відповідальності. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту заподіяння йому моральних страждань чи втрат немайнового характеру, а отже, і заподіяння моральної шкоди, розмір якої ним жодним чином не обґрунтований. До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 07 листопада 2022 року у справі № 757/59343/19-ц, провадження № 61-9952сво20. Отже, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають у зв`язку з їх недоведеністю, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження наявності заподіяної йому шкоди, причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed