Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою в порядку окремого провадження, в якій просить визнати [PERSON] , [INFO] недієздатною, встановити над нею опіку та призначити опікуном [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування зазначеної заяви представник заявника зазначає, що [PERSON] , [INFO] , яка є падчеркою [PERSON] , [INFO] , є інвалідом дитинства групи «А», з дитинства страждає хронічним психічним захворюванням з встановленим діагнозом: наслідки вірусного енцефаліту в вигляді спастичного тетрапарезу, атрофії зорового нерву, симптоматичної епілепсії, затримки психомовного розвитку у наслідок чого потребує опіки, оскільки не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керуватися ними. Ухвалою суду від 09.08.2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст.128-130 ЦПК України. До судового засідання [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, однак 16.10.2025 року звернувся до суду з заявою, в якій просив суд здійснювати розгляд справи у його відсутність, вимоги заяви підтримав у повному обсязі. До судового засідання представник органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Красносільської сільської ради Одеського району Одеської області не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, однак 01.11.2024 року заступник сільського голови з питань діяльності виконавчих органів Красносільської сільської ради Одеського району Одеської області Степанова О. звернулася до суду з заявою, в якій просила здійснювати розгляд справи за відсутності представника, не заперечувала щодо задоволення заяви. У зв`язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснювалось (ч.2 ст.247 ЦПК України). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про можливість задоволення заяви, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.295 ЦПК України, заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у наркологічному або психіатричному закладі, за місцезнаходження цього закладу. Статтею 30 ЦК України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно із ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. У відповідності до ч.1 ст.298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. З матеріалів справи вбачається, що 05.03.2010 року виконавчим комітетом Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області було зареєстровано шлюб, укладений між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що зроблено актовий запис за №05. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 10.03.2000 року Красносільською сільською радою Комінтернівського району Одеської області. [PERSON] , [INFO] , є інвалідом дитинства групи «А», з дитинства страждає хронічним психічним захворюванням, що підтверджується медичною документацією. З довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №311831 від 15.08.2017 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є інвалідом І групи «А» безстроково та потребує постійного стороннього догляду. Рішенням ЛКК КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Лиманської районної ради Одеської області протокол № 132 від 22.08.2017 року, [PERSON] встановлений діагноз: глибока розумова відсталість, відсутність мови. Наслідки перенесеного мінінгоенцефаліта в вигляді спастичного тетрапарезу, порушення функції ходи, порушення функцій тазових органів по типу енурезу, енкопрезу. Висновок: інвалід І А групи, безстроково (посвідчення № [NUMBER] від 15.08.2017 року), в виду важкого стану хворої постійно потребує стороннього догляду. Згідно висновку комісії лікарів психіатрів Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» №351 від 05.09.2018 року, [PERSON] , [INFO] , страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді «Глибокої розумової відсталості, внаслідок раннього органічного ураження центральної нервової системи» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики Г73 МКХ-10), внаслідок чого, вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 16.11.2018 року по справі 504/2965/17 [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатною особою. Встановлено опіку над [PERSON] , [INFO] , шляхом призначення опікуна [PERSON] , [INFO] . Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 25.01.2022 року по справі 504/2418/21 [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатною особою. Призначено опікуном [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №429 від 16.06.2025 року [PERSON] , [INFO] , страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді «Глибокої розумової відсталості внаслідок раннього органічного ураження ЦНС» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F73.0 за МКХ-10). [PERSON] , [INFO] , за психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною. Відповідно до ст.41 ЦК України правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема, відсутність у неї права вчинення самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун. Отже, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу, покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Таким чином, призначення опікуна недієздатній особі на думку суду переслідує перш за все найважливішу мету - не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві. Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений главою 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі - Правила). Згідно із ст.55 ЦК України та п.1.2 Правил опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ч.1 ст.41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Статтею 58 ЦК України визначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. За вимогами ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У відповідності до приписів ст.67 ЦК України та Розділу 4 Правил, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Відповідно до ч.ч.2-4 ст.63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Заявляючи вимоги про визнання своєї падчерки недієздатною, заявник просить призначити його опікуном за поданням органу опіки та піклування. Рішенням органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Красносільської сільської ради Одеського району Одеської області від 09.07.2024 року №23 визнано доцільним призначення [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , опікуном над падчеркою [PERSON] , [INFO] , яка є особою з інвалідністю з дитинства І А групи та потребує стороннього догляду і допомоги. Отже, надані з боку заявника та заінтересованої особи органу опіки та піклування докази вказують на те, що [PERSON] може бути призначений опікуном над недієздатною [PERSON] оскільки може надати їй необхідні умови утримання, що буде відповідати інтересам недієздатної. Суд вважає за необхідне наголосити, що в силу ч.6 ст.300 ЦПК України, рішення суду про визнання [PERSON] недієздатною має строк дії на протязі двох років, тобто до 16.10.2027 року. Додатково, суд роз`яснює, що опікун, представник органу опіки та піклування, не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку дії рішення суду про визнання особи недієздатною, має право подати до суду клопотання про продовження строку дії рішення суду разом з відповідним висновком судово-психіатричної експертизи, що свідчить про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з ч.2 ст.299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Вартість експертного дослідження, проведеного Одеською філією судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», склала 9229,28 грн., які підлягають стягненню на користь означеної установи за рахунок держави. На підстав викладеного та

Outcome: approved