Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

03.10.2025 року позивачем [PERSON] , до Центрального районного суду міста Миколаєва подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №490/9259/20 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів. В заяві позивач просить суд ухвалити додаткове рішення по справі №490/9259/20, яким стягнути на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ) судові витрати у розмірі 13142,80 гривень. \~ \~ \~ \~В обгрунтування заяви позивач зазначив, що у позовній заяві окремою вимогою заявив про відшкодування судових витрат і надав попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу. Так, під час розгляду даної справи позивач, окрім іншого двічі звертався до Миколаївського апеляційного суду, що спричинило понесення ним додаткових судових витрат у вигляді сплати судового збору у розмірі 1142,80 грн та витрат на професійну правничу допомогу за підготовку та поданням апеляційних скарг у розмірі 12000,00 грн. \~ \~ \~ \~Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 06.10.2025 року заява передана для розгляду судді Центрального районного суду міста Миколаєва Саламатіну О.В. \~ \~ \~ \~Частиною другою статті 246 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. \~ \~ \~ \~При цьому, частиною третьою статті 246 ЦПК України встановлено, що у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Частиною третьою статті 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. \~ \~ \~ \~Учасники справи в судове засідання 14.10.2025 року не з`явились. 08.10.2025 року позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву про стягнення судових витрат підтримує в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Суд зазначає, що частиною четвертою статті 270 ЦПК України передбачено, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. \~ \~ \~ \~Таким чином, перешкоди для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у справі відсутні та відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. \~ \~ \~ \~Рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 02 жовтня 2025 року по цивільній справі №490/9259/20 було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] безпідставно набуті кошти у розмірі 11820 (одинадцять тисяч вісімсот двадцять) гривень 00 копійок та судові витрати у розмірі 5840 (п`ять тисяч вісімсот сорок) гривень 80 копійок, які складаються з 1211,20 грн - сума сплаченого судового збору та 5000,00 грн - витрати на професійну правничу допомогу. При цьому, в позовній заяві від 01.11.2020 року представником позивача [PERSON] - адвокатом Климовичем А.В. зазначено, крім іншого, що докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу будуть надані протягом 5 днів з дня прийняття рішення по справі. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по справі суд виходить з наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. \~ \~ \~ \~Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч. 3 ст. 141 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Так, в матеріалах справи містяться копія договору про надання правничої (правової) допомоги № б/н від 01.01.2023 року укладеного між позивачем [PERSON] та адвокатом Бондар Ю.О.; акт приймання-передачі наданих послуг від 23.04.2025 року №7 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.01.2023 року з наведеним конкретним переліком наданих видів послуг та їх вартістю; платіжні інструкції про переведення коштів із вказівкою відповідного призначення. \~ \~ \~ \~При цьому, до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, а тому гонорар адвоката, хоч і визначається ч. 1 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону №5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, провадження №12-14гс22). \~ \~ \~ \~ Відповідно до положень п. 4.1. 4.2. Договору надання правничої (правової) допомоги №б/н від 01.01.2023, за послуги, що надаються Виконавцем відповідно до цього Договору клієнт сплачує гонорар у розмірі визначеному в окремих актах наданих послуг. Усі витрати понесені виконавцем у зв`язку із виконанням доручень клієнта оплачуються останнім. \~ \~ \~ \~При цьому, відповідно до акту наданих послуг від 23.04.2025 позивачем сплачено адвокату кошти у розмірі 12000,00 грн за надані послуги по підготовці процесуальних документів в рамках справи №490/9259/20. \~ \~ \~ \~Платіжною інструкцією Р24А4225554311D1843 від 23.04.2025 року підтверджено перерахування позивачем адвокату коштів в сумі 6030,15 грн, призначення платежу - за апеляційну скаргу. \~ \~ \~ \~Платіжною інструкцією Р24А42255538311D6203 від 23.04.2025 року підтверджено перерахування позивачем адвокату коштів в сумі 6030,15 грн, призначення платежу - за апеляційну скаргу. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Крім того, платіжною інструкцією №0.0.4322202261.1 від 19.04.2025 року підтверджено сплату позивачем судового збору у розмірі 606,00 грн за подання до суду апеляційної скарги, а платіжною інструкцією №0.0.3332044481.1 від 29.11.2023 року підтверджено сплату позивачем судового збору у розмірі 536,80 грн за розгляд апеляційної скарги на ухвалу від 14.09.2023 по справі 490/9259/20. \~ \~ \~ \~Вказані вище докази понесених позивачем [PERSON] при розгляді даної справи судових витрат, є належними та допустимими та підтверджують понесені позивачем витрати на правову допомогу у розмірі 12000,00 грн та сплачений судовий збір у розмірі 1142,80. \~ \~ \~ \~Нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19). \~ \~ \~ \~Отже, при визначенні суми відшкодування суд виходить з критеріїв реальності адвокатських витрат, співмірності, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. \~ \~ \~ \~Так, суд зауважує, що чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. \~ \~ \~ \~В питанні критеріїв слід згадати висновки Великої Палати у справі №755/9215/15-ц. Суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. \~ \~ \~ \~Аналогічні висновки наведені в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18, провадження №12-171гс19. \~ \~ \~ \~У постановах Верховного Суду у справі №905/1795/18 та у справі №922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial