Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, яку мотивував тим, що [PERSON] , 1952 року народження, є матір`ю заявника. Вона перебуває на обліку у лікаря психіатра. Внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу мати не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому потребує опіки. Просить визнати її недієздатною та призначити заявника її опікуном. Заявник надав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримав та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи надав заяву про розгляд справи без участі представника, не заперечує проти задоволення заявлених вимог. З`ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] та його батьками є [PERSON] і [PERSON] . Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 10.04.2025 № 440, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , та членами його сім`ї є [PERSON] (батько) і [PERSON] (мати). З копій медичних документів, які долучені заявником до вищевказаної заяви, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом F01; згідно консультативного висновку спеціаліста від 01.04.2025 № 1987866578, хвора продуктивному контакту малодоступна, відповідає на прості питання; хворіє близько 2 років, висновок атеросклеротична ДЕ2ст у вигляді церебральної атрофії з явищами судинної деменції. Згідно висновку судово-психіатричного експерта від 02.09.2025 № 577, [PERSON] , [INFO] , на даний час виявляє ознаки хронічного, стійкого психічного розладу у вигляді судинної деменції. Наявний у [PERSON] хронічний, стійкий психічний розлад є таким, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. З подання опікунської ради при виконавчому комітеті Гадяцької міської ради від 03.10.2025 № 02-06/2235 вбачається, що просять встановити над громадянкою [PERSON] опіку та призначити опікуном [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦК України - цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч.\~1 ст.\~41 ЦК України над недієздатною особою встановлюється опіка. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною (ч.\~1 ст.\~60 ЦК України). Матеріали справи, належні та достатні докази, їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною, оскільки внаслідок хронічного розладу стану здоров`я не здатна в повному обсязі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим потребує постійного догляду та нагляду, уваги та представництва в різних державних органах, установах, потребує захисту прав та законних інтересів. Відповідно до ст.\~295, ч.\~3 ст. 296\~ЦПК України заява про визнання особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, і подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у наркологічному або психіатричному закладі, - за місцезнаходженням цього закладу. Згідно до ч. 1, 6 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заяво; опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Заявляючи вимоги про визнання фізичної особи недієздатною, заявник просить також призначити себе опікуном над матір`ю, вирішуючи яку суд виходить з наступного. Згідно із статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (частина перша статі 60 ЦК України). Відповідно до ч.\~1\~ст.\~40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Статтею 41 ЦК України передбачено правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. У відповідності до ч. 1 ст.\~55 Цивільного Кодексу України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Згідно з листа Полтавської філії судових експертиз Державної установи «Інституту судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» від 04.09.2025 № 1678 вартість судово-психіатричної експертизи становить 9229,28 гривень з ПДВ, які слід віднести за рахунок держави.

Outcome: approved