Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося із позовом до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості у якому просить суд стягнути із відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 31.01.2012 у розмірі 49653,64 грн, станом на 13.08.2025, що складається із: - 40684,08 грн - заборгованість за тілом кредита, - 8969,56 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Посилався на те, що [PERSON] ( [PERSON] ) звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала анкету-заяву №б/н від 31.01.2012 та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. На підставі вказаної анкети-заяви відповідачці відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 75 000 гривень. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідачка отримала кредитну картку номер - [NUMBER] строк дії - 10/15 тип -Універсальна. [PERSON] після отримання картки за умовами укладеного з банком договору здійснила дії щодо проведення її активації, користувалася карткою, а також отримувала кредитні кошти з власної ініціативи. Після спливу строку дії першої картки відповідачкою для можливості користування рахунком додатково отримані такі картки: 1) кредитна картка номер - [NUMBER] строк дії - 03/19 тип - Універсальна; 2) кредитна картка номер - [NUMBER] строк дії - 01/22 тип Універсальна. Позивач вказує, що у процесі користування рахунком 02.02.2022 [PERSON] підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої отримала додаткову кредитну картку номер - [NUMBER] строк дії - 11/25 тип - Універсальна, а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачка підписала власноруч на планшеті. Починаючи з\~02.02.2022\~відсотки нараховувалися\~відповідно до\~підписаної заяви\~про приєднання\~до Умов\~та Правил\~надання банківських\~послуг,\~а саме\~згідно з\~п.\~1.3.\~у розмірі\~42,0%.\~При цьому\~за погодженою\~ставкою банком\~нараховано відсотки\~у розмірі\~8\~969\~грн 56\~коп. Також позивач звертає увагу суду, що у зв`язку із початком повномасштабного вторгнення та збройної агресії російської федерації, Банк пішов на зустріч клієнтам та скасував відсоткову ставку у березні 2022 року - розмір 0 %, а в подальшому із 01.04.22 відсоткова ставка поступово повернута до погодженого розміру. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, для чого за зверненнями відповідачки відкрив рахунок та надавав кредитні картки до нього, а відповідачка отримуючи кредитні картки фактично отримувала електронний платіжний інструмент, який дає можливість використовувати власні гроші або кредитний ліміт на банківському рахунку для здійснення безготівкових операцій, тим самим відповідачка мала безперервний доступ до самого рахунку. Однак, [PERSON] зобов`язання за кредитним договором не виконала, оскільки не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. З посиланням на відповідні правові норми та докази, зважаючи на те, що відповідачка продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «ПриватБанк», представник позивача просить суд стягнути з відповідача вказану вище заборгованість і понесені банком судові витрати у справі, у сумі сплаченого судового збору. Від відповідачки [PERSON] відзив на позовну заяву до суду не надходив. Такий позов сформовано 02.09.2025 та подано через систему «Електронний суд» до Садгірського районного суду м. Чернівці. Згідно із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказана позовна заява 03.09.2025 передана на розгляд головуючого судді Асташева С.А. Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 08.09.2025, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки у справі, прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, з викликом сторін, судове засідання призначено на 22.09.2025 та у зв`язку із неявкою відповідачки у справі відкладено на 14.10.2025. Представник позивача у позові та окремо доданому до нього клопотанні підтримала позовні вимоги та просила розгляд справи провести за відсутності представника позивача, а у випадку неявки відповідачки не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про поважні причини неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань від неї не надходило, відзив на позов не скерувала. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося. Заходів спрямованих на забезпечення доказів та позову не вживалося. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суд доходить таких висновків. Суд встановив, що 31.01.2012 [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» та підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до інформації, викладеної у заяві, відповідачка висловила свою згоду з тим, що дана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Також, у матеріалах справи міститься заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, яка підписана відповідачкою 02.02.2022. У заяві зазначено, що підписанням цієї заяви [PERSON] приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», «Автоплатежі», Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що розміщенні в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї заяви, які разом становлять договір банківського рахунку, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати. Заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 02.02.2022 містить розмір відсоткової ставки 42,0 % річних для карт Універсальна, 40.8\~%\~- для карт Універсальна Gold. Разом із нею відповідач підписала Паспорт споживчого кредиту. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 03.01.2012, станом на 31.08.2015, вбачається, що розмір боргу [PERSON] перед АТ КБ «Приват Банк», складає 2 757 грн 20 коп, з яких: 2\~654 грн 13 коп - заборгованість за тілом кредиту; 103 грн 07 коп заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 03.01.2012, станом на 30.06.2019, вбачається, що розмір боргу [PERSON] перед АТ КБ «Приват Банк», складає 6181 грн 17 коп, з яких: 5 940 грн 00 коп - заборгованість за тілом кредиту; 241 грн 17 коп\~заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 03.01.2012, станом на 13.08.2025, вбачається, що розмір боргу [PERSON] перед АТ КБ «Приват Банк», складає 49 653 грн 64 коп, з яких: 40 684 грн 08 коп - заборгованість за тілом кредиту; 8\~969 грн 56 коп заборгованість за простроченими відсотками. Згідно з даними Довідки АТ КБ «Приват Банк» на підставі підписаного кредитного договору № б/н [PERSON] було надано наступні кредитні картки: -[NUMBER] відкрита 31.01.2012 термін дії 10/15 Карта Універсальна; -4149437857976201 відкрита 06.12.2015 термін дії 03/19 Карта Універсальна; -5168755424560072 відкрита 10.12.2018 термін дії 01/22 Карта Універсальна; -4149609010150565 відкрита 02.02.2022 термін дії 11/25 Картка Універсальна. Відповідно до даних Довідки АТ КБ «Приват Банк» 31.01.2012 відбувся старт карткового рахунку [NUMBER] та 08.07.2012 встановлений кредитний ліміт 8000,00 грн, який в подальшому збільшувався аж до 75\~000,00 грн 03.11.2023, а 04.04.2025 зменшився до 0 грн. Також до матеріалів справи позивач долучає виписку за договором № б/н за період 31.01.2012 - 18.08.2025, яка підтверджує факт користування кредитними коштами. До позову долучено Витяг «Умов та правил надання банківських послуг» (повний текст знаходяться на офіційному сайті https://privatbank.ua/terms), копію документів, що підтверджують повноваження представника та про реєстрацію Банку. Згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/5 від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Із наданих представником позивача та досліджених судом доказів установлено, що між позивачем та відповідачкою було укладено Кредитний договір № б/н від 31.01.2012. Починаючи з 02.02.2022 відсотки нараховувалися відповідно до підписаної відповідачкою Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно з п. 1.3. у розмірі 42.0%. При цьому за погодженою ставкою Банком нараховано відсотків у розмірі 8969,56 грн. Заява про приєднання з визначенням розміру відсотків, яка підписана відповідачкою є належним доказом домовленості сторін щодо платності користування кредитними коштами і відповідно погодженням сторонами розміру такої оплати. Таку заяву підписано сторонами, як продовження дії правочину (узгодження певних істотних умов умов), тобто первісного договору б/н від 31.01.2012. Відповідно і нарахування відсотків за кредитним договором на підставі заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 02.02.2022 є правомірним. Отже, сторонами погоджено усі істотні умови, зокрема: суму кредиту, строк кредитування, відсотки за користування кредитом, порядок надання та погашення кредиту. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах Договору та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка повертала частково суму кредитного ліміту та сплачувала частково відсотки за користування кредитним лімітом, але припинила своєчасно надавати позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою за рахунком. Отже, відповідачка визнала укладення кредитного договору та погодилася з його умовами, вчинивши дії, спрямовані на користування кредитними коштами та виконання умов кредитного договору, в тому числі щодо сплати процентів. Однак у подальшому, у порушення умов Договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка зобов`язання за вказаним договором не виконала, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Суд встановив, що фактично отримані позичальницею [PERSON] кредитні кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а із даних розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 31.01.2012, відповідачка станом на 13.08.2025 має заборгованість у розмірі 49 653,64 грн. Спростування розрахунку заборгованості, який надав Банк, відповідачкою не здійснено. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Згідно із п.62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року №75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку Отже, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, якій суд повинен надати належну оцінку. Подібного за змістом висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16.09.2020 у справі №200/5647/18. Одночасно відповідачка зазначені вище обставини жодним чином не спростувала, будь-яких заперечень щодо факту отримання від банку кредитної картки, користування наданими кредитними коштами, тобто, існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора, не вказала. Враховуючи викладене, суд дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved