Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Заявлені вимоги мотивувала тим, що 12.02.2022 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Богородчанському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. У шлюбі [INFO] народився син [PERSON] . Спільне життя з позивачем не склалось. Стосунки поступово погіршувались і дійшли до повного їх припинення. Відповідач зневажливо відноситься до неї, як до дружини, не дбає про створення у сім`ї доброзичливої та сприятливої морально-психологічної атмосфери, у стані алкогольного сп`яніння часто агресивно поводився з нею, допускав факти домашнього насильства. Через це вони припинили спільно проживати. Переконана, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судовому засіданні представник позивача адвокат Гоголь М.М. заявлений [PERSON] позов підтримала. Вказала, що взаємини, які протягом спільного проживання склались між сторонами, виключають можливість збереження шлюбу. Позивачка боїться відповідача до такої міри, що не насмілилась прийти у судове засідання, оскільки кожна зустріч із ним є для неї психотравмуючим фактором. З пояснень [PERSON] чоловік за час спільного проживання систематично ображав та принижував її, вказував, що вона є його власністю і поводився з нею відповідно, маніпулював тим, що вона є особою з інвалідністю, без нього є неповноцінною, погрожував можливістю забрати у неї дитину. Стосунки, які склались між сторонами, виключають можливість примирення, що підтверджується висновком психологічного дослідження психоемоціного стану позивачки, яке проведено психологами центру психологічної допомоги дітям «Серденько». Тому наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач у судовому засіданні заявлені вимоги не визнав. Вказав, що на розірвання шлюбу не погоджується. Пояснив, що стосунки з позивачкою загалом протягом подружнього життя були нормальними. Однак внаслідок втручання у сімейні взаємини матері позивачки, яка налаштовує дружину проти нього, вони погіршились, що призвело до того, що протягом останніх кількох місяців вони разом не проживають. Звинувачення у домашньому насильстві заперечував. З часу пред`явлення позову він робив спроби поспілкуватись із дружиною, порозумітись, однак вона уникає будь-якого спілкування. Тому просив надати йому час терміном 2-3 місці для примирення. Представник відповідача адвокат Озарків М.Д. підтримав позицію свого довірителя. Вказав, що [PERSON] прагне зберегти сім`ю та готовий обговорювати це питання з позивачкою. Тому вважав за можливе надати сторонам час для вирішення питання примирення. Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали справи, подані у розпорядження суду, прийшов до висновку, що заявлений позов слід задовольнити. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12.02.2022 року у Богородчанському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №15. У шлюбі народжена одна дитина [PERSON] , [INFO] , яка проживає на даний час із позивачкою. Оцінюючи встановлені обставини справи суд виходить з таких міркувань. Кожна особа має право в порядку, встановленому Кодексом, звертатися до суду для захисту своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України ). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб обґрунтовується на вільній згоді жінки та чоловіка. Принцип добровільності шлюбу як права на шлюб, так і права на розірвання шлюбу, запобігає порушенню прав людини та можливій ??дискримінації. Право на справедливий суд, що гарантується статтею 6 Конвенції, має реалізуватися через принципи справедливості, добросовісності та розумності, як універсальних заходів регулювання сімейних відносин, що передбачено ст.7 Сімейного кодексу України. На підставі пояснень сторін та за матеріалами справи суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Стосунки, які склались та існують між подружжям, виключають можливість збереження шлюбу. Зокрема, позивачка стверджує, що зазнає систематичного домашнього насильства зі сторони чоловіка, яке носить характер психологічного, економічного, а також фізичного та сексуального характеру. Вказані обставини [PERSON] певний час приховувала від оточуючих, внаслідок когнітивних труднощів, пов`язаних із вродженою вадою слуху соромилась та боялась звернутись допомогою. За результатами діагностики психоемоційного стану та сімейних відносин, яка була проведена психологом Центру психолоічної допомоги дітям «Серденько» 11.08.2025 року, уже після звернення позивачки до суду із даним позовом, встановлено, що жінка перебуває у стані клінічно вираженої тривожності, внутрішнього напруження, відчуває страх та хвилювання щодо власної безпеки. Такий стан є наслідком пережитих психотравмуючих факторів, які мали місце зі сторони чоловіка. За наслідками діагностичного обстеження рекомендовано забезпечити жінці умови для психологічного відновлення шляхом мінімізації деструктивного впливу з боку партнера та надання їй стабільної емоційної підтримки. За таких обставин, суд відхилив клопотання відповідача щодо надання йому терміну для примирення з метою вплинути на позицію дружини стосовно поновлення стосунків та збереження шлюбу. Згідно ч.2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим, таким що суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб слід розірвати. На підставі викладеного, ст.ст. 104; 110; 112; 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved