Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Вимоги позову обгрунтовані тим, що 02.01.2025 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів «Skoda», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Audi», д.н.з. [NUMBER] , який належить на праві власності позивачці під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено автомобіль позивача і було спричинено шкоду здоров`ю пасажира автомобіля «Skoda», д.н.з. [NUMBER] . 31.03.2025 року Оболонським районним судом м.Києва у справі №756/2722/25 постановлено ухвалу про звільнення підозрюваного [PERSON] від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням підозрюваного із потерпілим, а кримінальне провадження відносно нього - закрито. Цим рішенням встановлено факт винуватості [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, однак останнього звільнено від кримінальної відповідальності за нереабілітуючими підставами. З метою визначення вартості майнової шкоди, завданого позивачці, як власнику транспортного засобу «Audi», д.н.з. [NUMBER] , вона звернулася до ТОВ «Клевер Експерт». Згідно Висновку № 46/01-25 від 30.01.2025 ринкова вартість автомобіля «Audi А4», д.н.з. [NUMBER] , до моменту ДТП становить 456 863,70 грн, вартість відновлювального ремонту «Audi A4», д.н.з. [NUMBER] , без урахування фізичного зносу вузлів і деталей становить 1 194 710, 87 грн. Згідно Звіту №46/01-25/1 від 21.02.2025 ринкова вартість пошкодженого легкового автомобіля «Audi A4» д.н.з. [NUMBER] , становить - 126 580 грн. За виготовлення Висновку № 46/01-25 від 30.01.2025 позивачем сплачено грошові кошти в розмірі 5 500,00 грн., за виготовлення Звіту №46/01-25/1 від 21.02.2025 - 6 000,00 грн. Транспортний засіб позивачки вважається фізично-знищеним на підставі ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Skoda», д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП не була застрахована. Позивачка звернулася до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування, пошкодження транспортного засобу «Audi», д.н.з. [NUMBER] визнано страховим випадком та відкрито страхову справу. За попереднім погодженням регламентна виплата МТСБУ на користь [PERSON] складає 250 000 грн. Таким чином, загальний розмір збитку, завданого власнику автомобілю д.н.з. [NUMBER] , становить - 330 283,70 грн. Ліміт відповідальності МТСБУ складає 250 000,00 грн. 3 огляду на вищевикладене розмір матеріальних збитків, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивачки визначаються як різниця вартості автомобіля «Audi», д.н.з. [NUMBER] , до та після ДТП, з вирахуванням розміру регламентних виплат, що складає - 80 283,70 грн. Окрім цього, 02.01.2025 після дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль «Audi», д.н.з. [NUMBER] , було евакуйовано з місця пригоди, тому витрати пов?язані з цим складають - 2 500 грн., що підтверджується чеком про оплату послуг №3644191700, які підлягають стягненню з [PERSON] . Заподіяні Позивачу матеріальні збитки, які виникли внаслідок ДТП, до цього часу відповідачем не відшкодовані. Також позивач вказує, що їй внаслідок незаконних дій відповідача, була спричинена моральна шкода, яку вона оцінила в сумі 100 000,00 грн. У зв`язку з чим [PERSON] просить стягнути з відповідача на свою користь 80 283,70 грн. - матеріальних збитків, 2 500 витрат на евакуацію транспортного засобу, 5 500 витрат за надання Висновку № 46/01-25 від 30.01.2025 грн., 6 000,00 грн - за виготовлення Звіту №46/01-25/1 від 21.02.2025, 100 000 грн. моральної шкоди, 30 000 грн. - витрат на професійну правничу допомогу та сплачений судовий збір. Ухвалою суду 23.05.2025 за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Судом в ухвалі зазначено, що відповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі має право подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень, який повинен відповідати положенням ст. 178 ЦПК України. Відповідачем письмовий відзив не подано. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є власником автомобіля «Audi», д.н.з. [NUMBER] . 02.01.2025 о 14 год. 17 хв. у м. Київ на регульованому перехресті вулиці Великої кільцевої дороги та проспекту Литовського відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів «Skoda», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Audi», д.н.з. [NUMBER] , який належить на праві власності позивачці під керуванням [PERSON] 31.03.2025 року Оболонським районним судом м.Києва у справі №756/2722/25 постановлено ухвалу про звільнення підозрюваного [PERSON] від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням підозрюваного із потерпілим, а кримінальне провадження відносно нього - закрито. Як зазначено в ухвалі, 02.01.2025, близько 14-17 год., за адресою: місто Київ, регульоване перехрестя вулиці Великої кільцевої дороги та проспекту Литовського, [PERSON] , [INFO] , керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем марки «Skoda» моделі «Octavia», р.н. [NUMBER] , із пасажиром у його салоні - [PERSON] , [INFO] , рухаючись у середній (другій) смузі руху по вулиці Велика кільцева дорога, в напрямку проспекту Литовського у місті Києві, проявив неуважність до дорожньої обстановки, чим порушив пункти 1.5 та 2.3 б) ПДР України, не переконавшись в тому, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку [PERSON] , об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного об`їзду перешкоди, порушуючи вимоги пункту 12.3 ПДР України, продовжив рух керованим ним транспортним засобом, внаслідок чого здійснив зіткнення із стоячим в нерухомому положенні на червоний, забороняючий рух, сигнал світлофорного об`єкту, транспортним засобом - автомобілем марки «Audi» моделі «A4», р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , [INFO] , після чого відбулося зіткнення з іншими двома транспортними засобами, які також стояли спереду у нерухомому положенні на червоний сигнал світлофорного об`єкту, а саме із автомобілем марки «Fiat» моделі «Grande Рunto», р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , [INFO] , та автомобілем марки «Volkswagen» моделі «Cross», р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , [INFO] . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля марки «Skoda» моделі «Octavia», р.н. [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження. Під час руху [PERSON] допустив порушення вимог Правил дорожнього руху України, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року і введені в дію з 01.01.2002 року, зокрема: - пункту 1.5 ПДР України - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; - пункту 2.3 б) ПДР України - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; - пункту 12.3 ПДР України - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Порушення [PERSON] вимог пункту 12.3 ПДР України знаходяться в прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками у вигляді спричинення потерпілій [PERSON] середньої тяжкості тілесного ушкодження. Ухвала набрала законної сили. Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка [PERSON] зазначає про те, що кримінальним правопорушенням їй завдано матеріальну шкоду. Внаслідок вищезазначеної ДТП транспортний засіб марки автомобіля «Audi» д.н.з. [NUMBER] , отримав значні механічні пошкодження, а його власниці - були завдані матеріальні збитки. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Skoda», д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП не була застрахована. Згідно Висновку № 46/01-25 від 30.01.2025 проведеного в ТОВ «Клевер Експерт» ринкова вартість автомобіля «Audi», д.н.з. [NUMBER] до моменту ДТП становить 456 863,70 грн, вартість відновлювального ремонту «Audi», д.н.з. [NUMBER] , без урахування фізичного зносу вузлів і деталей становить 1 194 710, 87 грн. Згідно Звіту №46/01-25/1 від 21.02.2025 ринкова вартість пошкодженого легкового автомобіля «Audi» д.н.з. [NUMBER] , становить - 126 580 грн. Згідно з пунктів 8 та 9 частини 2 статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Завдана шкода винуватцем ДТП відшкодована не була. Пунктом 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України встановлено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Також, згідно з вимогами ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Визначаючи розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню із [PERSON] на користь [PERSON] суд бере до уваги висновки звітів суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Клевер Експерт». Відповідно до Висновку № 46/01-25 від 30.01.2025 проведеного в ТОВ «Клевер Експерт» ринкова вартість автомобіля «Audi», д.н.з. [NUMBER] до моменту ДТП становить 456 863,70 грн, вартість відновлювального ремонту «Audi», д.н.з. [NUMBER] , без урахування фізичного зносу вузлів і деталей становить 1 194 710, 87 грн. Тобто вартість відновлювального ремонту більша ринкової вартості. Згідно Звіту №46/01-25/1 від 21.02.2025 ринкова вартість пошкодженого легкового автомобіля «Audi» д.н.з. [NUMBER] , становить - 126 580 грн. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається знищеним, якщо вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість транспортного засобу станом на день настання дорожньо-транспортної пригоди до його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Отже, транспортний засіб позивачки вважається фізично-знищеним. Частиною 2 ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, якщо транспортний засіб вважається знищеним внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, страхова (регламентна) виплата розраховується як сума: матеріальних збитків, що визначаються як різниця між ринковою вартістю транспортного засобу на день настання дорожньо-транспортної пригоди до його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та після пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; документально підтверджених витрат, пов`язаних з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання потерпілої особи або до місця стоянки такого транспортного засобу на території України. У разі досягнення згоди між потерпілою особою та страховиком (МТСБУ) щодо відчуження потерпілою особою на користь страховика (МТСБУ) знищеного транспортного засобу страхова (регламентна) виплата розраховується як сума: ринкової вартості транспортного засобу на день настання дорожньо-транспортної пригоди до його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди , документально підтверджених витрат, пов`язаних з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання потерпілої особи або до місця стоянки такого транспортного засобу на території України. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.92р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Окрім цього, відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.92 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, судам слід враховувати, що потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Регламентні виплати з централізованих страхових резервних фондів МТСБУ визначені ст. 43 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якої МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює регламентну виплату на умовах, визначених цим Законом, у разі заподіяння шкоди на території України, зокрема транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, та майну, яке перебувало в ньому. Як зазначає позивачка, вона звернулася до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожно-транспортної пригоди, пошкодження транспортного засобу «Audi», д.н.з. [NUMBER] визнано страховим випадком та відкрито страхову справу. За попереднім погодженням регламентна виплата МТСБУ на користь [PERSON] складає 250 000 грн. Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі №754/1114/15-ц, від 17 жовтня 2019 року у справі №370/2787/18, від 22 квітня 2020 року у справі №756/2632/17, від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] , який є винуватцем ДТП, різниці вартості автомобіля «Audi», д.н.з. [NUMBER] , до та після ДТП, з вирахуванням розміру страхового відшкодування, що складає - 80 283,70 грн. (330 283,70 грн. (різниця вартості автомобіля до та після ДТП) - 250 000,00 грн. (розмір регламентної виплати)), у зв`язку з чим позовна вимога щодо стягнення завданої матеріальної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі. Оскільки, розмір завданих збитків позивачці, перевищує розмір регламентної виплати їй, витрати пов`язані з евакуацією пошкодженого транспортного засобу «Audi» д.н.з. [NUMBER] у розмірі 2 500 грн., що підтверджується чеком про оплату послуг №3644191700, підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки [PERSON] . Крім того, позивачкою понесені витрати за виготовлення Висновку № 46/01-25 від 30.01.2025 щодо вартості відновлювального ремонту пошкодженого легкового автомобіля «Audi» д.н.з. [NUMBER] в розмірі 5 500,00 грн., що підтверджується рахунком № 263/24 від 29.01.2025 та квитанцією №-2286554360 від 29.01.2025, за виготовлення Звіту № 46/01-25/1 від 21.02.2025 в розмірі 6 000,00 грн., що підтверджується рахунком № 289/25 від 13.02.2025 та квитанцією №-2305850168 від 13.02.2025, що разом складає - 11 500 грн., також підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами від 25.05.2005 р.), розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин, зокрема, ураховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» підставами задоволення судом позову про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної шкоди є наявність моральної (немайнової) шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У даному випадку були порушені права позивачки [PERSON] як власника, які закріплені в статті 41 Конституції України (кожний мас право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю; нiхто не може бути незаконно позбавлений права користування). Приймаючи до уваги той факт, що позивачці було завдано майнової шкоди, враховуючи глибину і тривалість душевних страждань, що пов`язані з пошкодженням її майна, а також те, що під час ДТП пасажиром транспортного засобу «Audi» д.н.з. [NUMBER] була донька позивачки [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого, позивачка змушена була звертатися до лікаря невролога, що підтверджується консультативним висновком дитячого невролога (а.с. 46), суд присуджує позивачці компенсацію моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., які повинні бути стягнуті на її користь з відповідача. Тому вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. Щодо вимог позивачки про стягнення судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження фактично понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано Договір про надання правової допомоги №468/25 від 28.01.2025 року укладений між Адвокатським бюро «Мельниченко та партнери» і [PERSON] , відповідно до п. 2.3.1., якого клієнт зобов`язується оплатити послуги Бюро вартістю 30 000 грн., протягом трьох банківських днів, з дня моменту підписання договору, Акт приймання передачі від 01.05.2025, квитанцію про сплату [PERSON] на користь АБ «Мельниченко та партнери» 30 000 грн. за Договором №498/25. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). Вищевказане в повній мірі відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в додатковій постанові від 24.01.2019 у справі № 922/15944/17. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу позивачки у сумі 30 000 грн. є співмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання правничої допомоги, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Отже, загальний розмір судових витрат понесених позивачкою, доведений перед судом складає 30 000 грн., які позивачка просить стягнути солідарно з відповідачів. Відповідно до ч.1 і 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги [PERSON] було задоволено на 50,7% від загальної пред`явленої суми, суд вважає правильним стягнути з відповідача на користь позивачки 15 210 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачкою пред`явлено позовні вимоги до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої їй внаслідок ДТП. Верховний суд у Постанові від 28.11.2018 року справа № 761/11472/15ц зазначив, що вимога про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою і судовий збір підлягає сплаті, як за вимогою майнового характеру. Отже, позивачкою пред`явлено позов, що має майновий характер (відшкодування матеріальної та моральної шкоди) на загальну суму 182 783,70 грн. Згідно з п. 1ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку. Відповідно до п.10 ч.1 ст. 176 ЦПК України у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог - загальною сумою всіх вимог. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру поданою фізичною особою судовий збір сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи, що позивачка просить стягнути з відповідача матеріальну та моральну шкоду у загальному розмірі 182 783,70 грн. у відповідності до Закону України «Про судовий збір», вона має сплатити 1 відсоток ціни позову у розмірі 1 827,83 грн. Згідно з п. 1 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Позивачкою при подачі позовної заяви сплачено 4 239,20 грн., отже сума надмірно сплаченого судового збору становить 2 411,37 грн (4 239,20-1 827,83 грн.). В зв`язку з вищезазначеним, суд вважає правильним повернути позивачці надмірно сплачений судовий збір в сумі 2 411,37 грн. Вирішуючи питання про стягнення судового збору, на підставі ст. 141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки позовні вимоги задоволено на 50,7% від загальної пред`явленої суми, суд вважає правильним стягнути з відповідача на користь позивачки суму сплаченого судового збору у розмірі 926,70 грн.

Outcome: partial