Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Барського районного суду Вінницької області з даним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 14.03.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №\~3759, про стягнення з неї, [PERSON] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс" заборгованості за кредитним договором № 538864-А від 18.04.2019, укладеним з ТОВ «СС ЛОУН» у розмірі 9172 грн. На підставі оскаржуваного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61571848 від 17.03.2020. Вказала, що про укладення між ТОВ «СС ЛОУН» та ТОВ "Фінфорс" договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами № 40071779-14 від 30.07.2019 її належним чином сповіщено не було, що є порушенням вимог чинного законодавства України. Вважає, що виконавчий напис № 3759 від 14.03.2020 вчинено приватним нотаріусом Броварського районного\~нотаріального округу\~Київської області\~Колейчиком\~В.В.\~з грубим\~порушенням порядку\~вчинення виконавчих\~написів нотаріусами,\~і,\~як наслідок,\~неправомірне провадження\~щодо виконання\~вказаного виконавчого\~напису про\~звернення стягнення\~заборгованості у\~безспірному порядку. Зазначила, що виконавчий напис вчинений на підставі кредитного договору, який не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника. Оскільки кредитна заборгованість не є безспірною, оспорюваний виконавчий напис був вчинений з порушенням чинного законодавства України, позивач змушена звертатись до суду з даним позовом. Просила визнати виконавчий напис про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс" заборгованості за кредитним договором № 538864-А від 18.04.2019 у розмірі 9172 грн, який був вчинений 14.03.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком\~В.В. та зареєстрований в реєстрі за № 3759, таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 08.09.2025 було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу було надано п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження. Копію ухвали про відкриття провадження з копією позовної заяви та додатків відповідач отримав 16.09.2025, що підтверджується даними довідки про доставку електронного листа. У строк, що визначений в ухвалі суду, та станом на 20.10.2025 відповідач відзив чи заперечення щодо розгляду справи у спрощеному провадженні без повідомлення сторін не подав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про його дату, час та місце. Правом на подання до суду пояснень стосовно спору не скористався. Ураховуючи викладене вище та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Відповідно до даних копії виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика\~В.В., 14.03.2020 на підставі ст.\~87-91 Закону України "Про нотаріат", пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. вчинив виконавчий напис нотаріуса №\~3759, відповідно до якого запропоновано стягнути з боржника [PERSON] на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс" заборгованість за кредитним договором № 538864-А від 18.04.2019, укладеним з ТОВ «СС ЛОУН». Стягнення заборгованості проводиться за період з 30.07.2019 по 20.01.2020. Сума, яка підлягала стягненню за виконавчим написом: 9172 грн, з яких: 4000 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 3192 грн прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, 1980 грн строкова заборгованість за штрафами і пенями. Наведене підтверджується даними копії вказаного виконавчого напису. Згідно з даними копії постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 61571848 від 17.03.2020, було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 3759 від 14.03.2020, Згідно з даними інформації про виконавче провадження № 61571848 від 17.03.2020, постановами від 17.03.2020 звернено стягнення на майно боржника, звернено стягнення на кошти на рахунках боржника. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюють такі норми права. Згідно зі ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Згідно зі ст. 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 3 глави 16 наказу Міністерства юстиції України №\~296/5 від 22.02.2012 "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. 26.11.2014 до постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" були внесені зміни, за якими було доповнено вказаний перелік розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Зазначені зміни внесені постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" у частині доповнення пунктом 2, який стосувався стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду № 826/20084/14 від 22.02.2017 залишено без змін. У зв`язку з визнанням судом незаконними норм Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, якими було доповнено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, положеннями про кредитні договори, станом на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису (14.03.2020) постанова Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №\~1172 діяла у редакції, яка не передбачала права нотаріуса вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору. Станом на 14.03.2020 постанова Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 передбачала вчинення виконавчих написів лише на підставі нотаріально посвідченого договору. Кредитний договір № 538864-А від 18.04.2019, що став підставою для вчинення виконавчого напису нотаріусом, не був посвідчений нотаріально, таким чином нотаріусу не було надано документів, що підтверджували б наявність безспірної заборгованості, що свідчить про недотримання умов вчинення виконавчого напису. Суд ураховує аналогічні правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц і від 15.04.2020 у справі № 158/2157/17. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з такого. У позовній заяві позивач вказала, що судові витрати, понесені нею у зв`язку з розглядом справи, становлять 10211,20 грн, та складаються з судового збору 1211,20 грн і 9000 грн витрат на правову допомогу. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивач [PERSON] уклала з адвокатом Жунку Д.С. договір про надання правової допомоги № 21/08 від 21.08.2025. Відповідно до додаткової угоди № 3 від 21.08.2025 до договору про надання правової допомоги № 21/08 від 21.08.2025 адвокат на виконання умов основного договору про надання правової допомоги зобов`язується надати клієнту такі послуги: надання юридичної консультації у справі про визнання виконавчого напису № 3759, вчиненого приватним нотаріусом Колейчиком\~В.В. таким, що не підлягає виконанню; підготовка адвокатських запитів та отримання додаткових доказів; підготовка матеріалів справи; підготовка позовної заяви; представництво інтересів позивача у суді. Сторони за цією додатковою угодою домовилися, що вартість послуг (гонорар) адвоката за договором про надання правової допомоги становить фіксовану суму 9000 грн, що сплачується клієнтом на умовах 100 % попередньої оплати. Відповідно до даних копії квитанції до прибуткового касового ордера №\~б/н від 21.08.2025 [PERSON] сплатила адвокату Жунку Дмитру Сергійовичу гонорар у розмірі 9000 грн. З огляду на зазначене, суд вважає, що позивачем надано необхідні докази про понесення нею судових витрат на сплату судового збору у розмірі 1211,20\~грн та правничу допомогу - 9000 гривень, вказані витрати пов`язані з розглядом справи, та їх розмір є обґрунтованим. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то з відповідача на користь позивача слід стягнути 10211,20 грн гривень судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved