Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між ним та відповідачкою зареєстрований 25 травня 2018 року у виконавчому комітеті Раковецької сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис №3. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , який є неповнолітнім. Зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося, в них почали виникати непорозуміння та суперечки через різні погляди на життя, що призвело до припинення спільного проживання. Примирення між ними неможливе, шлюб носить формальний характер, що дає підстави для його розірвання. Тому просить позов задовольнити. У судове засідання позивач не з`явився, у поданій заяві представник позивача просив проводити розгляд справи у їх відсутності, вимоги позову підтримує у повному обсязі, примирення вважає неможливим, просить шлюб розірвати. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, у поданому відзиві представник відповідачки вказала, що відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує, неповнолітнього сина просить залишити проживати з нею. Також просила проводити розгляд справи у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 травня 2018 року у виконавчому комітеті Раковецької сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис №3. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , який є неповнолітнім, та проживає з матір`ю. Відповідно до ст. 104, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідачка погодилася на розірвання шлюбу, а підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачкою позову немає, то суд вважає, що позов може бути задоволено. Судом встановлено, що стосунки, які існують між подружжям, виключають можливість збереження сім`ї, а тому шлюб слід розірвати. За загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. З огляду на те, що відповідачка просить залишити неповнолітнього сина після розірвання шлюбу проживати з нею, а відповідач не надав заперечень з цього приводу, тобто між сторонами відсутній спір щодо того, з ким із батьків буде проживати дитина, суд вважає, що неповнолітнього сина після розірвання шлюбу слід залишити проживати з матір`ю. \~ \~ \~ \~Водночас суд зауважує, що під час розгляду цієї справи не вирішується питання про визначення місця проживання дитини. На підставі наведеного, ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved