Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

У липні 2025 року [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду міста Києва із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 22 вересня 2007 року вони уклали шлюб, від якого сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач вказав, що наразі сторони проживають окремо, припинили шлюбні відносини, тому вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини. За переконанням [PERSON] , примирення є неможливим, тому просив строк на примирення подружжя не надавати. На підставі викладеного позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 08 липня 2025 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 09 липня 2025 року від представника позивача - адвоката Ігнатова Д.І. надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 10 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 18 липня 2025 року від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про надання строку для примирення. Обґрунтовуючи клопотання про надання строку для примирення відповідач зазначила, що рішення позивача про розірвання шлюбу є емоційним, необдуманим кроком і негативно відображається на психо-емоційному стані їх неповнолітнього сина. 21 липня 2025 року ухвалою Святошинського районного суду міста Києва змінено порядок розгляду справи із спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 08 вересня 2025 року від представника позивача - адвоката Ігнатова Д.І. надійшли заперечення на примирення, в котрих представник позивача наголосив на тому, що сторони кілька місяців живуть окремо, припинили спільне господарство і не мають спільного бюджету. Також вказав, що позивач має інші відносини і збереження шлюбу у зв`язку із цим суперечить його інтересам та інтересам дитини. Представником також зазначено про те, що з моменту подачі позову минуло понад два місяці і з тих пір відповідачка не вчиняла жодних дій щодо примирення, а позивач і не мав наміру на примирення. На підставі викладеного просив ухвалити рішення про розірвання шлюбу без надання строку на примирення. 09 вересня 2025 року від представника відповідача - Кірсік С.В. надійшла заява про відкладення розгляду справи для надання часу для ознайомлення із запереченнями на заяву про примирення. 09 вересня 2025 року судом було відкладено розгляд справи за позовом [PERSON] на 15 жовтня 2025 року на 13 год. 30 хв. для надання стороні відповідача права на ознайомлення із запереченнями на заяву про примирення. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2025 року клопотання [PERSON] про надання строку для примирення - залишено без задоволення. Від представника позивача - адвоката Ігнатова Д.І. надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача. Позовні вимоги представник підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, строк на примирення просив не надавати. Від представника відповідача - адвоката Кірсік С.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на інший час та день у зв`язку із тим, що відповідачку [PERSON] госпіталізовано до медичного закладу, а її представник зайнята у розгляді кримінальної справи у Вищому антикорупційному суді. Верховний Суд у своїй постанові від 24 жовтня 2024 року у справі №752/8103/13-ц (провадження № 61-6892св23) вказав, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (див. постанову Верховного Суду від 03 травня 2022 року у справі № 520/5386/15-ц). За обставинами даної справи, відповідачем було подане клопотання про надання строку для примирення, стороною позивача були подані заперечення на вказане клопотання. Крім того, попереднє судове засідання було відкладено у зв`язку із наданням стороні відповідача можливості ознайомитись із запереченнями на клопотання про примирення та надати свої пояснення. Від дня попереднього судового засідання стороною відповідача не було подано жодних пояснень та / або заперечень. Сторона позивача повторно підтримала свої позовні вимоги щодо розірвання шлюбу, просили строк для примирення не надавати. Відтак, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку із неявкою учасників справи у судове засідання. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, дослідивши наявні матеріали справи, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 22 вересня 2007 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місті Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, актовий запис №227, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (виданого повторно). У відповідності до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (виданого повторно), [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Позивач неодноразову наголосив на тому, що хоче шлюб розірвати, просив строк на примирення не надавати. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставинах справи суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Тому суд доходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Згідно з ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Щодо судових витрат суд зазначає наступне. У заяві від 13 жовтня 2025 року представник позивача просив судові витрати покласти на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Зважаючи на положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, судові витрати у межах сплаченого судового збору підлягають стягненню із відповідача у розмірі 968,96 грн.

Outcome: approved