Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

28 липня 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ТОВ «Свеа Фінанс» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Позовна заява обґрунтована тим, що 16.04.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено договір № 3608501 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Лінеура Україна» направило [PERSON] через телекомунікаційну систему на номер телефону [NUMBER] , зазначений ним в анкеті, одноразовий ідентифікатор Р827, який було введено відповідачем, у зв`язку з чим останній прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 3608501. ТОВ «Лінеура Україна» виконало свої зобов`язання за кредитним договором та надало позичальнику кошти в розмірі 10000,00 гривень шляхом їх перерахування на картку відповідача № [NUMBER] , яку останній вказав при оформленні кредиту. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Відповідач здійснював часткові оплати в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором (останній платіж було здійснено 29.06.2023 року в сумі 1000,00 гривень). Сплачуючи кредит, відповідач учинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного кредитного договору, який створив певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано. 28.11.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» і ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінанс») було укладено договір факторингу № 01.02-77/23, відповідно до якого, позивач набув право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 3608501 від 16.04.2023 року. Заборгованість становить 44719,94 гривень, з яких: 9999,99 гривень - заборгованість по тілу; 34719,95 гривень - заборгованість по відсотках. Крім того, 31.05.2023 року [PERSON] уклав з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договір позики № 4459888 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Первісний кредитор виконав свої зобов`язання за договором позики та надав кошти в розмірі 2000,00 гривень шляхом їх перерахування на картку відповідача № [NUMBER] , яку останній вказав при оформленні позики. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 27.12.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінанс») було укладено договір факторингу № 01.02-92/23, відповідно до якого, позивач набув право вимоги до [PERSON] за договором позики № 4459888 від 31.05.2023 року. Заборгованість становить 8694,20 гривень, з яких: 2000,00 гривень - заборгованість по тілу; 6694,20 гривень - заборгованість по відсотках. Таким чином, представник позивача прохав суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 3608501 від 16.04.2023 року розмірі 44719,94 гривень та договором позики № 4459888 від 31.05.2023 року в розмірі 8694,20 гривень, а також судові витрати зі сплати судового збору. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 29 липня 2025 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.101-102). Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 14 жовтня 2025 року постановлено ухвалити заочне рішення. Представник позивача ТОВ «Свеа Фінанс» Паладич А.О. подала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подав, будь-яких заперечень проти позову, заяв, клопотань чи пояснень з приводу позовних вимог по суті до суду від відповідача не надходило. Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом установлено, що 16 квітня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір № 3608501 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с.10-19). Пунктом 1.2 Договору передбачено, що Товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає 10000,00 гривень. Відповідно до пункту 1.3 Договору, строк кредиту 360 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є Додатком № 1 до цього Договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Згідно пункту 1.4 Договору, тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процента ставка становить 2,00 % в день (пп. 1.4.1. п. 1.4 Договору). Знижена процентна ставка становить 1,30 % в день (пп. 1.4.2. п. 1.4 Договору). Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації/автопролонгації), виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». До періоду розрахунку процентів включається день надання та не включається дата повернення кредиту, вказана в Графіку платежів (п. 3.1-3.2 Договору). Відповідно до пункту 1.1 Договору, укладення цього Договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через вебсайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. Згідно пункту 9.3 Договору, договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами з урахуванням особливостей його підписання відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Кредитний договір № 3608501 підписано [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором Р827 (а.с.19). Також додаток № 1 до Договору - Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит і Паспорт споживчого кредиту підписано [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором Р827 (а.с.20-22). Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного, іншого технічного засобу зв`язку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (cт. 629 ЦК України). Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Положеннями ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11 цього Закону передбачено, що електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Нормами частин 3, 6, 7, 8, 12 ст. 11 цього Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. У статті 12 цього Закону закріплено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 6 ч. 1 ст. 3 цього Закону визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 цього Закону). Встановивши, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету договір позики не був би укладений, суд вважає, що укладення кредитного договору в запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Аналогічні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року по справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року по справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), від 14 червня 2022 року по справі № 757/40395/20-ц. Підписавши договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором, [PERSON] засвідчив, що він погодився на отримання грошових коштів у кредит саме на умовах, що визначені в договорі про надання споживчого кредиту № 3608501 від 16.04.2023 року. Сторони узгодили всі істотні умови надання грошових коштів у кредит, а отже, волевиявлення сторін на укладення і підписання договору були вільними. Таким чином, договір про надання споживчого кредиту № 3608501 від 16.04.2023 року укладено між сторонами відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», тобто шляхом пропозиції на його укладення однієї сторони та її прийняття іншою стороною та підписанням зі сторони позичальника електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Пунктом 2.1 Договору передбачено, що Товариство кредит надає в безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № 535528хххххх0520 або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом Товариству з метою отримання кредиту. У пункті 2.4 Договору зазначено, що кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п. 2.1. Договору. Судом установлено, що 16.04.2023 року 11:49:13 ТОВ «Пейтек Україна» на підставі укладеного з ТОВ «Лінеура Україна» договору про організацію переказу грошових коштів № 210222-1 від 21.02.2022 року було перераховано кошти в сумі 10000,00 гривень за реквізитами платіжної картки № 535528хххххх0520 (а.с.33). ТОВ «Лінеура Україна» виконало свої зобов`язання за кредитним договором № 3608501 від 16.04.2023 року, надавши відповідачу кошти в розмірі, визначеному цим Договором. Тому суд вважає доведеним факт отримання [PERSON] грошових коштів у сумі 10000,00 гривень. Відповідач частково виконував свої зобов`язання за кредитним договором, сплативши кошти на загальну суму 4380,01 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.29-32). Зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Верховний Суд у пункті 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року по справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) зазначив, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. У постанові Верховного Суду від 23.12.2020 року по справі № 127/23910/14-ц зазначено, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Станом на 28.11.2023 року заборгованість становить 44719,94 гривень, з яких: 9999,99 гривень - заборгованість по тілу; 34719,95 гривень - заборгованість по відсотках (а.с.29-32). 28.11.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» і ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 01.02-77/23 (а.с.34-42). Відповідно до Реєстру Боржників № 1 до Договору факторингу № 01.02-77/23 від 28.11.2023 року, ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 3608501 від 16.04.2023 року в розмірі 44719,94 гривень, з яких: 9999,99 гривень - заборгованість по тілу; 34719,95 гривень - заборгованість по відсотках (а.с.43-45). Відповідно до рішення СВЕА ЕКОНОМІ КІПР ЛІМІТЕД №1 від 25.03.2024 року, назву ТОВ «Росвен Інвест Україна» змінено на ТОВ «Свеа Фінанс» (а.с.82). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно статей 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). За змістом статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У статті 612 ЦК України вказано, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Враховуючи те, що відповідач отримав кредитні кошти та взяв на себе обов`язки по виконанню кредитного договору № 3608501 від 16.04.2023 року, які на даний час не виконав у повному обсязі, з [PERSON] на користь ТОВ «Свеа Фінанс» необхідно стягнути заборгованість у розмірі 44719,94 гривень, з яких: 9999,99 гривень - заборгованість по тілу; 34719,95 гривень - заборгованість по відсотках. Щодо позовної вимоги про стягнення заборгованості за договором позики № 4459888 від 31.05.2023 року. Судом установлено, що 31 травня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 4459888 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) (а.с.46-48). Пунктом 1 Договору, передбачено, що за цим Договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (позику) на погоджений умовами Договору строк для задоволення власних потреб (без конкретної споживчої мети), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника з використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Сума позики становить 2000,00 гривень. Строк позики - 30 днів. Датою надання позики є 31.05.2023 року, а датою повернення (останній день) - 30.06.2023. Орієнтовна загальна вартість позики складає 2750,00 гривень. Базова процентна ставка за перший день користування позикою (фіксована) - 37,21 % у день. Базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики (фіксована) - 2,50 %. Знижена процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики - 0,01 %. Цей Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-комунікаційної системи із застосуванням електронного підпису позикодавця та електронного підпису одноразовим ідентифікатором позичальника згідно Закону України «Про електронну комерцію». Договір позики № 4459888 від 31.05.2023 року і Додаток № 1 до нього - Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором u5Fg27huDm (а.с.48-49). Підписавши договір позики № 4459888 від 31.05.2023 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідач [PERSON] засвідчив, що він погодився на отримання грошових коштів у позику саме на умовах, що визначені в цьому договорі. Сторони узгодили всі істотні умови надання грошових коштів у позику, а отже, волевиявлення сторін на укладення і підписання договору були вільними. Таким чином, договір позики № 4459888 від 31.05.2023 року укладено між сторонами відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», тобто шляхом пропозиції на його укладення однієї сторони та її прийняття іншою стороною та підписанням зі сторони позичальника електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Також відповідачем підписано Паспорт споживчого кредиту електронним підписом одноразовим ідентифікатором WvJm4im2Ia (а.с.50-51). ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договором позики виконало, надавши відповідачу на карту № [NUMBER] кошти в розмірі 2000,00 гривень (а.с.67). Відповідач своєчасно не виконав свої зобов`язання за договором позики, внаслідок чого утворилась заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 27.12.2023 року заборгованість становить 8694,20 гривень, з яких: 2000,00 гривень - заборгованість по тілу; 6694,20 гривень - заборгованість по відсотках (а.с.63-65). 27.12.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 01.02-92/23 (а.с.69-78). Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 01.02-92/23, ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло право вимоги до [PERSON] за договором позики № 4459888 від 31.05.2023 року в розмірі 8694,20 гривень, з яких: 2000,00 гривень - заборгованість по тілу; 6694,20 гривень - заборгованість по відсотках (а.с.79-81). Рішенням СВЕА ЕКОНОМІ КІПР ЛІМІТЕД №1 від 25.03.2024 року змінено назву ТОВ «Росвен Інвест Україна» на ТОВ «Свеа Фінанс» (а.с.82). На день розгляду справи в суді заборгованість не погашена, розмір такої заборгованості відповідачем не спростований. Відповідач не довів та не спростував обставини, на які посилається позивач у своєму позові. За змістом ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що відповідач не виконував належним чином зобов`язання, з [PERSON] на користь ТОВ «Свеа Фінанс» необхідно стягнути заборгованість за договором позики № 4459888 від 31.05.2023 року в сумі 8694,20 гривень, з яких: 2000,00 гривень - заборгованість по тілу; 6694,20 гривень - заборгованість за відсотками. На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Свеа Фінанс» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved