Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

Позивач \~ [PERSON] ,\~інтереси якої\~представляє \~адвокат Зварищук\~В.В.,\~звернулася до\~Надвірнянського районного\~суду Івано-Франківської\~області з\~позовом до\~ [PERSON] \~про позбавлення\~батьківських прав\~та збільшення\~розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач послалася на те, що 22.11.2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Старолисецькій сільській раді Тисменицького району Івано-Франківської області. Під час сумісного проживання у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із позивачем та знаходяться на її вихованні та утриманні. Рішенням Надвірнянського районного суду, Івано-Франківської області від 10.12.2012 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 04.05.2012 року присуджено стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , щомісячно по 400 гривень до досягнення дитиною повноліття. На даний час позивач [PERSON] проживає в житловому будинку свого співмешканця в [ADDRESS] разом з неповнолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також неповнолітньою дитиною від іншого чоловіка [PERSON] , [INFO] , які знаходяться на вихованні та утриманні позивача, яка не працює, підсобного господарства не веде, земельної ділянки не має і не в змозі в повному обсязі забезпечувати сама всім необхідним двох спільних з відповідачем неповнолітніх дітей, у зв`язку з цим зазнає матеріальні труднощі із-за відсутності матеріальної допомоги відповідача. Відповідач [PERSON] починаючи з 2013 року, не піклується про своїх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , не бере участі у їх вихованні, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не дбає про їхнє здоров`я, не цікавиться навчанням та не дбає про розвиток їх природних здібностей, жодної матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не дає, крім сплати аліментів на неповнолітнього сина [PERSON] , хоча працював по тимчасових роботах, з чого має доходи, а також одержував та одержує пенсію по інвалідності і фактично має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей в розмірі 2000 грн. щомісячно, вихованням дітей він не займався та не займається більше 10 років, не піклується про здоров`я дітей, про їх фізичний, духовний та моральний розвиток, не готує їх до самостійного життя і діти обділені батьківською турботою і увагою. Тому позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] та збільшити розмір стягнення аліментів з [PERSON] на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] з 400 гривень щомісячно на 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16 квітня 2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Зобов`язано третю особу, яка не заявляє самостійних вимог подати суду\~письмовий висновок щодо доцільності позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав по відношенню до неповнолітніх дітей. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 03 липня 2025 року за заявою представника позивача позовну заяву [PERSON] \~в частині\~позовної вимоги\~до [PERSON] \~пропозбавлення батьківських прав залишено без розгляду. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 03 липня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача - адвокат Зварищук В.В. у судовому засіданні позовну вимогу про збільшення розміру аліментів підтримав, просив її задовольнити. Додатково зазначив, що діти проживають з позивачем, фактично відповідач є батьком тільки сина [PERSON] , [INFO] , присуджених аліментів в розмірі 400 грн. на даний час недостатньо, вона є мізерною, ніякої іншої допомоги відповідач не надає. Не заперечував, що відповідач частково сплачує аліменти. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Говзан М.М. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 29.09.2025 року представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника, позовні вимоги не визнають, оскільки відсутні обставини, передбачені Сімейним кодексом для збільшення аліментів. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Служби у справах дітей Надвірнянської міської ради Попова Н.В. в судовому засіданні пояснила що для забезпечення мінімальних потреб дитини навіть суми в 2000 грн на сьогоднішній день недостатньо, а сума вже стягнутих аліментів в 400 грн. є взагалі мізерною. Зазначила, що збільшення розміру аліментів буде в інтересах дитини. Суд, вислухавши представника позивача, представника третьої особи,\~дослідивши подані\~сторонами документи\~та матеріали,\~всебічно і\~повно з`ясувавши\~фактичні обставини,\~на яких\~ґрунтуються вимоги\~заяви,\~об`єктивно\~оцінивши докази,\~які мають\~юридичне значення\~для розгляду\~справи і\~вирішення справи\~по суті,\~приходить\~до наступних\~висновків. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що з 22 листопада 2010 року сторони перебували у шлюбі, який рішенням Надвірнянського районного\~суду Івано-Франківської\~області від\~10.12.2012\~р.\~по справі\~№0911/3345/2012 було розірвано, неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишено проживати разом із позивачем (а.с.11). Під час\~сумісного проживання\~у сторін\~народилось двоє\~дітей:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~батьком яких\~в свідоцтвах\~про народження\~вказано відповідача (а.с.8-9). В судовому засіданні представник позивача зазначив, що відповідач є біологічним батьком лише сина [PERSON] , тому позивач ставить питання про збільшення розміру аліментів лише на одну дитину. Позивач має також малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні (а.с.10). Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 04.05.2012 року у справі № 0911/1128/2012 стягнуто аліменти з відповідача [PERSON] на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , щомісячно по 400 гривень до досягнення дитиною повноліття (а.с.12). Позивач [PERSON] відповідно до витягу з реєстру Переріслянської територіальної громади зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.20). Разом з нею зареєстровані її діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відомостями про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 96 від 19.03.2025 року Переріслянської територіальної громади (а.с.15). Згідно акту обстеження № 34 від 27.03.2025 позивач з дітьми фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Також у акті зазначено, що діти перебувають на повному утриманні матері. Також у акті обстеження умов проживання від 12.05.2025 зазначено, що [PERSON] проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.49). Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно із ст.180 СК України,\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2\~ст. 182 СК України\~встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що, відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже, враховуючи зміст ст. 181, 183, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Тобто, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, пов`язаних з обов`язком батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Наведений висновок підтверджено у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 682/3112/18 від 04 березня 2020 року. При вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан, як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Прожиткові мінімуми для різних категорій населення на 2025 рік в Україні встановлено\~Законом «Про Державний бюджет на 2025 рік». Так,\~статтею 7 вказаного Закону\~встановлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років 2563 гривні;\~дітей віком від 6 до 18 років 3196 гривень\~. [PERSON] виповнилося 14 років, а мінімальний розмір аліментів на дитину його віку згідно вимог\~СК України\~повинен бути не менше, ніж 1598 грн на місяць, тобто розмір аліментів у розмірі 400 грн на місяць, які стягнуті за рішенням суду, є завідомо недостатнім. Звертаючись з позовною вимогою про збільшення розміру аліментів, стягнутих рішенням Надвірнянського районного суду від 04 травня 2012 року з відповідача на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] у розмірі 2 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, позивач зазначила, що з часу присудження аліментів на утримання сина [PERSON] її матеріальне становище значно погіршилось, вона народила ще одну дитину - [PERSON] , [INFO] , а матеріальний стан відповідача навпаки покращився, оскільки він працював по тимчасових роботах та мав дохід, а також одержує пенсію по інвалідності і фактично має можливість надавати дитині матеріальну допомогу. Заперечуючи проти позову, представник відповідача зазначив, що відповідач позовні вимоги не визнає, оскільки відсутні обставини, передбачені Сімейним кодексом для збільшення аліментів. Судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, доказів на предмет скрутного матеріального становища чи незадовільного стану здоров`я, які б унеможливлювали сплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини у належному розмірі, відповідач суду не подав.\~ Судом встановлено, що присуджений з відповідача розмір аліментів 400 грн. на дитину щомісячно, на даний час не надає можливості для рівної участі обох батьків у забезпеченні мінімально необхідних потреб дитини, виходячи з встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Необхідність нести зростаючі витрати на утримання дитини внаслідок зростання споживчих цін на товари та послуги, необхідні для утримання та розвитку дітей об`єктивно призводить до погіршення матеріального становища позивачки та покладає на неї надмірний майновий тягар. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги про збільшення розміру аліментів підлягають задоволенню, оскільки позивачкою доведено підстави для зміни розміру аліментів у зв`язку зі зміною її сімейного стану, а відповідач, як батько, повинен надати таку матеріальну допомогу у вигляді аліментів. Тому суд вважає за доцільне збільшити розмір\~\~аліментів з 400,00 грн. до 2000,00 грн. та стягувати їх на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття. На переконання суду, саме такий розмір аліментів узгоджується з вимогами закону, відповідатиме інтересам дитини, покриватиме частину витрат на дитину і не порушуватиме як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача, а також забезпечить реальну, ефективну участь платника аліментів у забезпеченні потреб дитини. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам\~ст. 192 СК України, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Суд звертає увагу сторін, що відповідно до\~ст. 179 СК України\~аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти, сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, а не з моменту подання цивільного позову до суду. Відповідно до ч. 1 та ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивач відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~звільнена від сплати судового збору, він підлягає стягненню на користь держави з відповідача у розмірі 1211 гривень 20 копійок за вимогу про збільшення розміру аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved