Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

Позиція позивача та відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Представник позивача Ткаченко М.М. за допомогою підсистеми "Електронний суд", діючи в інтересах свого довірителя, звернулася до Хорольського районного суду з позовною заявою до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 10.10.2014 між відповідачкою та АТ "Райффайзен Банк Аваль" був укладений договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0962/82/0156816, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 6000,00 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредитні кошти у строк до 10.10.2018 та сплатити проценти за користування ними в розмірі 36,0 %. 30.11.2021 між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір відступлення права вимоги № 010/0926/82/0156816, відповідно до умов якого до останнього перейшло право вимоги, зокрема, за кредитним договором № 010/0962/82/0156816 від 10.10.2014. У свою чергу, ТОВ "Вердикт Капітал" відступило позивачеві право вимоги до боржників ТОВ "Коллект Центр" відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за вищевказаним договором. Отже, позивач набув права вимоги до відповідачки [PERSON] за вищевказанами кредитними договорами. У зв`язку із непогашенням отриманого кредиту відповідачкою, позивач вказує, що заборгованість останнього станом на дату звернення позивача до суду із цим позовом становить 26893,58 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом (тілом кредиту) - 20289,70 грн, заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 6603,88 грн. Позивач прохає стягнути із відповідачки на свою користь вказану заборгованість, а також судові витрати. Ухвалою судді Старокожка В.П. від 17.09.2025 відкрито провадження у цій справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзив від відповідачки не надходив. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідачка та/або позивач до суду не подавали. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. При цьому, суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів, надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Пунктом 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Отож, слід вважати відповідачку [PERSON] належним чином повідомленою про відкриття провадження у справі, оскільки відповідні судові документи, що повернулися до суду із відміткою про відсутність адресата, надіслані безпосередньо за місцем її реєстрації - [ADDRESS] . Представник позивача у позовній заяві прохав про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні за його відсутності. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини. 10.10.2014 між відповідачкою та АТ "Райффайзен Банк Аваль" на підставі заяви позичальниці на отримання кредиту за програмою кредитування "Кредитна картка" /а.с. 19/ у письмовому виглдяі був укладений договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0962/82/0156816 /а.с. 16-18/, відповідно до умов якого банк надав позичальниці кредитні кошти в сумі 6000,00 грн терміном на 48 місяців, а позичальниця зобов`язалася повернути їх у строк до 10.10.2018 та сплатити проценти за користування ними за ставкою 36,0 %. Відповідно до копії Додатку № 1 до цього договору /а.с. 18 зворот/, щомісячний платіж по відсотках за умови користування кредитом у межах пільгового періоду - 0,00 грн, поза його межами - 183,45 грн; щомісячний платіж по тілу кредиту - за умови користування кредитом у межах пільгового періоду - 300,00 грн, поза його межами - 678,45 грн. Розмір щомісячного страхового платежу - 24,00 грн. 30.11.2021 між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір відступлення права вимоги № 010/0926/82/0156816 /а.с. 42-44/, відповідно до умов якого до останнього перейшло право вимоги, зокрема, за кредитним договором № 010/0962/82/0156816 від 10.10.2014, що підтверджується копією реєстру боржників від 15.12.2021 /а.с. 47/. Відповідно до вказаного витягу заборгованість [PERSON] станом на дату відступлення прав вимоги становить 20369,75 грн, з яких сума заборгованості за основним боргом - 20289,70 грн, за відсотками - 80,05 грн. У свою чергу, ТОВ "Вердикт Капітал" відступило позивачеві право вимоги до боржників ТОВ "Коллект Центр" відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за вищевказаним договором, що підтверджується копією цього договору /а.с. 48-51/ та витягу з реєстру боржників /а.с. 47/. Відповідно до вказаного витягу заборгованість [PERSON] станом на дату відступлення прав вимоги становить 26893,58 грн, з яких сума заборгованості за основним боргом - 20289,70 грн, за відсотками - 6603,88 грн. Отже, позивач набув права вимоги до відповідачки [PERSON] за вищевказаним кредитним договором. На підтвердження руху кредитних коштів по рахунку АТ "Райффайзен Банк Аваль" [PERSON] позивачем надано виписку по рахунку за період з 22.10.2014 по 30.11.2021 /а.с. 21 зворот - 37/. Отримані кредитні кошти відповідачкою повною мірою не повернуті, у зв`язку із чим заборгованість останньої станом на 02.01.2025 відповідно до проведеного розрахунку заборгованості за кредитним договором, складеного позивачем /а.с. 35/ становить 26893,58 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом (тілом кредиту) - 20289,70 грн, заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 6603,88 грн, яку позивач прохає стягнути із відповідача на свою користь. Норми права, застосовані судом. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3\~статті 12 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 512 ЦК України\~визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відповідно до\~статті 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з частиною 1\~статті 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч. 1\~ст. 641 ЦК України\~пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч.ч.1,2\~ст. 1046 ЦК). Згідно\~із ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику. Згідно з ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.ч.1-2\~ ст. 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. ст.\~526,\~629 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 536 ЦК України, встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (стаття 1077 ЦК України). Мотивована оцінка аргументів сторін. Суд вважає, що обставини, на які посилається позивач, підтверджуються належними та допустимими доказами, дослідженими судом, в той же час відповідачкою не надано жодних належних доказів, що підтверджують необґрунтованість чи безпідставність позовних вимог. Матеріалами справи\~безспірно підтверджується\~дійсність грошової\~вимоги позивача\~до [PERSON] за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0962/82/0156816 від 10.10.2014, який, як і договори відступлення прав вимоги від 30.11.2021 та 10.01.2023 є чинними, доказів погашення заборгованості ні позивачу, ні попередньому кредитору відповідачкою не надано, а тому вимога позивача про стягнення з неї заборгованості за тілом кредиту в розмірі 20289,70 грн, ґрунтується на законі та підлягає до задоволення. Водночас, щодо стягнення відсотків за користування кредитом, суд доходить висновку про таке. Як вбачається із копії витягу із реєстру боржників від 15.12.2023 до Договору відступлення права вимоги № 114/2-47 від 30.11.2021, на дату відступлення права вимоги первісним кредитором АТ "Райффайзен Банк" загальна заборгованість відповідачки [PERSON] нарахована в розмірі 20369,75 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 20289,70 грн, за відсотками - 80,05 грн. Водночас, строк дії вказаного кредитного договору - до 10.10.2018, тобто на час відступлення права вимоги, він закінчився і нарахування відсотків відповідно до його умов, проводитися у подальшому не мали. Всупереч цьому, як вбачається із копії реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, ТОВ "Вердикт Капітал" нарахувало відповідачці [PERSON] заборгованість за відсотками в сумі 6603,88 грн, яку в подальшому без здійснення інших нарахувань прохає стягнути із останньої позивач на свою користь. Суд констатує, що згідно з умовами вищевказаного договору первісний кредитор, як і всі подальші кредитори, вправі були здійснювати нарахування відсотків лише у період дії кредиту, тобто з 10.10.2014 по 10.10.2018 (48 тижнів), а починаючи з 11.10.2018 вони не повинні були нараховувати договірні відсотки, оскільки надалі відносини між сторонами трансформуються з договірних в охоронні. Вказане зазначено у постанові від 28.03.2018 по справі №444/9519/12, де Велика Палата Верховного Суду зауважила, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Всупереч вищевказаному, ТОВ "Вердикт Капітал'' після отриманняґ права вимоги до відповідачки,попри закінчення строку дії договору, здійснював нарахування відсотків за користування кредитом, що підтверджується письмовими доказами, дослідженими судом. Отже, суд доходить висновку, що із відповідачки на користь позивача підлягають стягненню відсотки за користування кредитними коштами в сумі 80,05 грн, як це було нараховано в межах строку дії договору первісними кредитором. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у задоволенні іншої частини позовних вимог щодо стягнення заборгованості за відсотками по вказаному кредитному договору слід відмовити. Отже, позов слід задовольнити частково та із відповідачки [PERSON] на користь позивача слід стягнути непогашену загальну заборгованість перед позивачем в сумі 20369,75 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 20289,70 грн, за відсотками - 80,05 грн. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. По справі позивачем сплачено 2422,40 грн судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією № 0552800018 від 08.09.2025. Зважаючи на те, що позов задоволено частково, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 75,74 % сплаченого позивачем судового збору, тобто 1834,42 грн. У позовній заяві позивач прохає стягнути із відповідачки понесені ним судові витрати в частині отриманої та сплаченої ним професійної правничої допомоги в сумі 13000,00 грн. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд приходить до таких висновків. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем професійної правничої допомоги адвоката згідноз договором про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 в сумі 1300,00 грн. Згідно з витягом з акту № 13про надання юридичної допомоги від 31.08.2025 позивачу адвокатським об`єднанням "Лігал Ассістанс" надано такі послуги: надання усної консультації з вивчення документів вартістю 4000,00 грн, складання позовної заяви про стягнення боргу для подання до суду вартістю 9000,00 грн, а всього 13000,00 грн. Ураховуючи, що відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, стягненню із відповідачки на користь позивача підлягають судові витрати у вигляді правової допомоги адвоката, які з урахуванням пропорційності розміру задоволених позовних вимог (75,74%) становлять 9846,20 грн. Від відповідачки клопотання про неспівмірність розміру заявлених витрат на професійну правничу допомогу та зменшення їх розміру до суду не надходило. Виходячи із вищевикладеного, вказана сума підлягає стягненню із останньої на користь позивача. На підставі викладеного та,

Outcome: partial