Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 31.07.2009 року між [PERSON] (наразі, після укладення шлюбу [PERSON] ) було зареєстровано шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] , яке видане Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, з актовим записом №313. У шлюбі у сторін народилась донька [PERSON] [INFO] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , яке видане Дніпропетровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місту Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, з актовим записом №1335 та син [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , яке видане Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, з актовим записом №273. На даний час шлюб носить формальний характер та без фактичних сімейних відносин, а тому подальше сумісне життя, примирення, збереження між сторонами сім`ї, Позивач вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам. Просить розірвати шлюб, стягнути з відповідача судові витрати, які складаються із витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 5000 грн. та судового збору в розмірі 968,96 грн. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились. В прохальній частині позову просили здійснювати розгляд справи без їх участі. Відповідач до суду не прибув, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно всі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, виходячи з вимог діючого законодавства, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 31 липня 2009, шлюб зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 313. Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюб носить формальний характер та без фактичних сімейних відносин. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.\~ Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер відносин сторін, наполягання позивача на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сім`ї неможливо, строк для примирення не потрібний, що позивач просить шлюб розірвати, відповідач заперечень не надав, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шлюб між сторонами необхідно розірвати.\~ Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Щодо вимоги позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Таким чином, суд враховує те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Приписами частини першої\~статті 26 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~(далі\~Закон № 5076-VI) визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Згідно зі\~статтею 30 Закону № 5076-VІ\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу авокатом Герасимчуком О.О. було надано ордер про надання правничої (правової) допомоги [PERSON] від 11 серпня 2025 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, договір про надання правової допомоги від 23 липня 2025 року де в п.3.1 зазначено, що клієнт сплачує адвокату за надання правової допомоги гонорар в розмірі 5000 (п`ять тисяч гривень) та 1100 (тисяча сто гривень) судового збору. За надання правової допомоги гонорар сплачується авансом в безготівковій формі на рахунковий або картковий рахунок адвоката. Отже, суд вважає, що позивачем надані достатні та допустимі докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу та вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про судові витрати вирішити відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України. На підставі ст.ст.2-4,12-13, 17-18, 76-82, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 268, 272-275 ЦПК України, -

Outcome: approved