Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 19 вересня 2025 року до суду для розгляду надійшла вказана позовна заява [PERSON] за змістом якої [INFO] помер її батько [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований один по [ADDRESS] . Після його смерті відкрилась спадщина на рахунки в АТ Комерційний банк «Приватбанк», оскільки [PERSON] відповідно до витягу з наказу військової частини [NUMBER] від 11 квітня 2024 року №104 призначений на посаду електрика-моториста відділення інженерних конструкцій інженерно-технічного взводу інженерно-технічної роти групи інженерного забезпечення військової частини [NUMBER] , який прибув з військової частини [NUMBER] , з 11 квітня 2024 року зарахований до списків особового складу частини та на всі види забезпечення. Після поранення і до дня смерті батько позивача [PERSON] перебував за місцем свого проживання та реєстрації по [ADDRESS] . Надати номера рахунків чи іншу інформацію з банка на підтвердження того чи був [PERSON] клієнтом банка не представляється можливим, оскільки згідно відповіді на адвокатський запит від 03 вересня 2025 року АТ «КБ «ПриватБанк» вказав, що ні правила, ні закон не містять підстав надання інформації, що містить банківську таємницю щодо спадкодавця за зверненням спадкоємців або їх уповноважених представників. Для оформлення спадщини позивач [PERSON] звернулася до нотаріальної контори, де їй було відмовлено, оскільки необхідно в судовому порядку визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується повідомленням приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Островської Г.І. №127/01-16 від 18 серпня 2025 року. Позивач [PERSON] зазначає, що їй не було відомо, що за одержанням свідоцтва про право на спадщину в нотаріальну контору необхідно звертатись в шестимісячний строк, у неї тяжке матеріальне становище, наявність змін в законодавстві щодо строку подачі заяви про прийняття спадщини, воєнним станом в Україні, тому вона з поважних причин пропустила строк прийняття спадщини й просить суд визначити їй додатковий строк в три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька. ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ 2. 19 вересня 2025 року до суду надійшла позовна заява. 3. 19 вересня 2025 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено розгляд у порядку загального позовного провадження. 4. Підготовче засідання призначалось на: 13 жовтня 2025 року. 5. 30 вересня 2025 року надійшла відповідь приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Островської Г.І. згідно якої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкова справа не заводилась про що надана Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину). ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 6. 10 жовтня 2025 року представник позивача [PERSON] - адвокат Вусатюк О.М. подав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. 7. 13 жовтня 2025 року представник відповідача Меджибізької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області Герасімова М.В. подала суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІV. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 8. В силу ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як зазначено у ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (ч. 2). У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5). За приписами ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1). Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ч. 2). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. 9. У абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. 10. За змістом ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 11. У абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. У п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року роз`яснено, що за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України (на теперішній час це ч. 4 ст. 206 ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. V. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 12. Так, у підготовчому провадженні представник відповідача - Меджибізької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області Герасімова М.В. подала суду заяву згідно якої позовні вимоги [PERSON] визнає і не заперечує проти їх задоволення. 13. Отже, відповідач позовні вимоги визнає, таке визнання є повним і безумовним, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. 14. Відповідач жодним чином не оспорює фактичні обставини у справі і не ставить під сумнів поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини. 15. За цих обставин суд приходить до висновку, що позивач з поважних причин пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини. При цьому суд враховує, що прийняття спадщини є правом особи, а не її обов`язком. 16. Враховуючи те, що відповідач в підготовчому провадженні позовні вимоги визнав повністю і беззаперечно, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задоволення позовних вимог в повному обсязі. VІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 17. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач належними і допустимими доказами довела правомірність своїх вимог, тому позов є обґрунтованим.

Outcome: approved