Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

У вересні 2025 року позивач [PERSON] звернулася до Заводського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини та аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 15.07.2023 вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюб не розірвано, але шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, стосунків притаманних подружжю не мають. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із чим позивачка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до 3 років. Дитина проживає з матір`ю та знаходиться повністю на її утриманні, батько фінансової допомоги на утримання дитини у добровільному порядку не надає. Відповідач факт батьківства не оспорює, практично здоровий, офіційно працевлаштований, має постійний дохід, аліменти на користь третіх осіб не сплачує, інших утриманців не має. [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Крім цього просить стягнути аліменти на її утримання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку тобто до [INFO] . Ухвалою суду від 18.10.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. У судове засідання позивачка не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2\~ ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.ст. 12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що 15 липня 2023 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, дружина змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.9). Згідно наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батьком дитини є [PERSON] відповідач по справі, а матір`ю є позивачка [PERSON] (а.с.8). Відповідно до статей 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч.2,4,6 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка\~батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи працює вона і незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно з ч.2 ст.141 СК України\~розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності зі ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.ст.182,183 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Малолітній [PERSON] проживає разом з матір`ю, даний факт відповідачем не оспорювався. [PERSON] самотужки утримує, виховує та піклується про сина, який в свою чергу не може самостійно захищати свої права, потребує постійного стороннього догляду та контролю. Позивачка не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до 3 років, у зв`язку із чим перебуває в скрутному матеріальному становищі, при цьому батько дитини практично здоровий, офіційно працевлаштований, має постійний дохід. \~ \~ \~ \~За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 2 статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. \~ \~ \~ \~Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Пунктом 2 ст. 27 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. визначено, що батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи той\~факт,\~що відповідач\~є працездатною\~особою та\~водночас визнав\~позовні вимоги\~про стягнення\~аліментів,\~суд приходить\~до висновку,\~що для\~забезпечення достатнього\~рівня життя\~неповнолітньої дитини,\~виходячи із\~засад розумності\~та справедливості,\~до стягнення\~підлягають аліменти\~в розмірі\~1/4\~частини всіх\~видів заробітку\~на утримання\~малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 05 вересня 2025 року та до досягнення дитиною повноліття, а також та аліменти на утримання матері [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] ,\~ [INFO] трирічного віку, тобто до [INFO] . З урахуванням зазначених обставин, інтересів дитини, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у статті 7 СК України, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов є законним та підлягає задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У зв`язку з чим суд вважає стягнути аліменти з відповідача з 05.09.2025 року, тобто з дня пред`явлення позову до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з цим, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнена від сплати судового збору за звернення до суду з вимогою про стягнення аліментів на утримання дружини та аліментів на утримання дитини, адже приписами вказаної норми визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, з урахуванням вищенаведених норм, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, 50 відсотків судового збору в сумі 605,60 грн від 1211,20 грн підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved