Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

У липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява обґрунтована тим, що 21.11.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) №19.11.2023-100000870 в електронній формі шляхом підписання заявки до договору. Позичальник 21.11.2023 електронним цифровим підписом підписано пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 7000 грн., а отже акцептовано умови договору. Позичальником [PERSON] під час укладення кредитного договору №19.11.2023-100000870 пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку. За п.3.1. Договору, кредитор зобов`язався надати кредит позичальнику у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти, комісію. Відповідно до умов даного договору позичальнику надано кредит у розмірі 7000 грн., строком на 70 днів. Відповідно до даного договору, остання отримала кредит у розмірі 7000 грн. за фіксованою незмінною процентною ставкою у розмірі 1,35% за 1 (один) день користування кредитом яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Позивачем надано відповідачу кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Способом перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4790-72XX-XXXX-2142. Позичальник свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, у зв`язку з чим станом на дату позовної заяви, утворилась заборгованість у розмірі 14664,95 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7000 грн., по процентам в розмірі 6614,95 грн., комісії 1050 грн., чим порушила права та інтереси позивача. Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача у повному обсязі, а також судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн. У позові позивач просив здійснювати розгляд справи без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Ухвалою суду від 31.07.2025 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач у судове засідання не з`явилася, причину неявки суд не повідомила, про дату, час та місце судового засідання за зареєстрованим місцем проживання була належним чином повідомлена, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення. Відповідач відзив на позовну заяву не подала. У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.11.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено пропозицію про укладення кредитного договору (оферти) предметом якого є надання кредиту позичальнику у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Реквізити для перерахування позичальнику коштів: 4790-72XX-XXXX-2142. Цього ж дня, 21.11.2023 року відповідач підписала заявку, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти). З якою позичальник ознайомився за посиланням, згідно ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію». В цій заяві остання підтвердив, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невід`ємною частиною якого є заявка до кредитного договору №19.11.2023-100000870 від 21.11.2023 року, з яким попередньо уважно ознайомилася. За умовами вказаними в цій заявці [PERSON] погодилася на отримання кредитних коштів на таких умовах: сума кредиту 7 000, 00 грн.; строк, на який надається кредит 70 днів; фіксована незміна процентна ставка у розмірі 1, 35% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку. Комісія пов`язана з наданням кредиту 15% від суми кредиту та дорівнює 1050 грн. Відповідно до договору №19.11.2023-100000870 від 21.11.2023 року про споживчий кредит укладеного між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] , остання зобов`язалася повернути кредитні кошти до 29.01.2024 року. Підписання договору №19.11.2023-100000870 від 21.11.2023 року про надання кредиту здійснено електронним підписом позичальника, відтвореного шляхом використання одноразового ідентифікатора М599, відповідно до умов цього договору. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач була належним чином повідомлена про всі умови кредитування, а саме: сукупну вартість кредиту, сплату відсотків та умови повернення кредитних коштів. Відповідно до електронної квитанції №2394006820 від 21.11.2023 року ТОВ «Споживчий Центр» 21.11.2023 року перерахувало кредитні кошти у розмірі 7\~000, 00 грн. на картковий рахунок відповідача [NUMBER] , з призначенням «видача за договором №19.11.2023-100000870». Згідно з розрахунком наданим позивачем про стан заборгованості за кредитним договором №19.11.2023-100000870 від 21.11.2023 року, станом на 29.01.2024 року у [PERSON] утворилась заборгованість у розмірі 14664,95 грн., з яких: 7\~000, 00 грн. сума основного боргу/ тілу кредиту; 6614,95 грн. сума процентів; 1050 грн. сума комісії. Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до абз.2 ч. 2 статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. З наявних у матеріалах справи доказів слідує, що ТОВ «Споживчий Центр» виконало умови договору укладеного з [PERSON] та надало відповідачу у користування кредитні кошти, а відповідач отримала ці кошти, однак не виконала своїх зобов`язань щодо їх повернення, внаслідок чого утворилася заборгованість за договором №19.11.2023-100000870 від 21.11.2023 року, станом на 29.01.2024 року у розмірі 14664,95 грн., з яких: 7 000, 00 грн. сума основного боргу/ тілу кредиту; 6614,95 грн. сума процентів; 1050 грн. сума комісії. Відповідачем розмір заборгованості не спростовано, контр розрахунок заборгованості по відсоткам не надано, а тому суд дійшов до висновку про доведеність позивачем позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі. Крім того, на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved