Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

Представник позивача\~звернувся до\~суду з\~позовом про\~стягнення заборгованості\~за кредитним\~договором,\~зазначивши в\~позові про\~те,\~що 12.10.2018\~року між\~ТОВ «Авентус\~Україна» та\~ [PERSON] \~було укладено\~кредитний договір\~№356232.\~Відповідно до\~умов Кредитного\~договору товариство\~надає клієнту\~фінансовий кредит\~в обумовленому\~розмірі,\~на умовах\~строковості,\~зворотності,\~платності,\~а клієнт\~зобов`язується повернути\~кредит та\~сплатити проценти\~за користування\~кредитом в\~порядку та\~на умовах,\~визначених цим\~договором.\~Позивач свої\~зобов`язання за\~кредитним договором\~ виконав.\~Проте відповідач\~не виконав\~своїх зобов`язань\~за договором\~та припинив\~повернення наданого\~йому кредиту. Законодавчо передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок (відступлення права вимоги). 12.04.2018 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», відповідно до чинного законодавства було укладено договір факторингу №1, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило, а ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» набуло права грошової вимоги до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Авентус Україна», включно і до [PERSON] за кредитним договором №356232 від 12.10.2018 року. Відповідно до п.2.2. договір факторингу №1 від 12.04.2018 року, зазначено, що у випадку укладення сторонами більш ніж одного реєстру прав вимоги, кожен наступний реєстр прав вимоги є самостійним додатком та не замінює попередній. На підставі рішення загальних зборів ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», було видано наказ про зміну найменування з ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» на ТОВ «Він Фінанс». В зв`язку з порушенням відповідачем договірних зобов`язань, загальний розмір заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Він Фінанс», які виникли на підставі кредитного договору №356232 від 12.10.2018 року становить 19418,53 грн., яка складається із: 14336,59 грн. - суми заборгованості; 3244,43 грн. суми інфляційних витрат, 1336,59 грн. суми 3% річних. Представник позивача просить суд стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором в повному обсязі та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі, в разі неявки відповідача не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлена в порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України, згідно розписки судова повістка про час і місце судового засідання була вручена 29.09.2025 року. Відзив від позивача не надходив. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків: Судом встановлено, що предметом спору в даному провадженні є кредитні правовідносини. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України та умовами договору. У судовому\~засіданні встановлено,\~що 12.10.2018 року [PERSON] уклала з ТОВ «Авентус Україна» кредитний договір №356232, \~відповідно до умов, якого відповідач отримала кредит у розмірі 3750,00 грн., шляхом перерахування товариством грошових коштів на банківську кредитну картку клієнта № [NUMBER] ; строк кредиту - 30 днів; тип відсоткової ставки фіксована; відсоткова ставка - 1,26% від суми кредиту за кожен день користування кредитом; пеня в розмірі 3%, у випадку прострочення повернення суми кредиту за кожен день прострочення; сукупна вартість кредиту складає 5167,50 грн. (а.с. 40-42). Акцепт оферти позичальником підтверджено одноразовим ідентифікатором А395150, надісланим на мобільний номер телефону відповідача [NUMBER] (а.с. 17). Згідно з договором факторингу № 1, укладеного 12.04.2018 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», ТОВ «Авентус Україна» відступило, а ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» набуло права грошової вимоги до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Авентус Україна», включно і до [PERSON] за кредитним договором №356232 від 12.10.2018 року. Відповідно до п.2.2. договору факторингу №1 від 12.04.2018 року, наступний реєстр прав вимоги є самостійним додатком, не замінює попередній (а.с.29, 36-38). Відповідно до Реєстру боржників №12 від 30.01.2019 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Авентус Україна» за кредитним договором №356232 від 12.10.2018 року, складає 10350,00 грн., з яких: 3750,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 5775,00 грн. сума інфляційних витрат, 825,00 грн. суми 3% річних (а.с. 14-15). Згідно з рішенням загальних зборів ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», та на підставі виданого наказу №55-к від 25.07.2024 року було змінено найменування з ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» на ТОВ «Він Фінанс» (а.с. 10, 43). Відповідно до довідки ТОВ «Авентус Україна», станом на дату відступлення прав вимоги, сума загальної заборгованості складає 14837,50 грн. (а.с. 11). Згідно довідки №84/25-АГ від 03.04.2025 року, ТОВ «Він фінанс» здійснило всі розрахунки на користь ТОВ «Авентус Україна» за відступлення прав вимоги до позичальників ТОВ «Авентус Україна» на підставі договору факторингу №1 від 12.04.2018 року, з усіма додатковими угодами до нього (а.с. 18). З огляду на довідку №5741-ВП від 30.07.2025 року, надану ТОВ «ФК «Вей Фор Пей (а.с. 22-28), та довідку №7562/25-Е від 08.08.2025 року, надану ТОВ «Авентус Україна», позивач через банк партнера ТОВ «ФК «Вей Фор Пей» надало послуги з переказу грошових коштів в національній валюті без відкриття рахунків, відповідно до умов кредитного договору №356232 від 12.10.2025 року, та провів успішну транзакцію на кредитну картку № [NUMBER] на суму 3750,00 грн. на розрахунковий рахунок відповідача [PERSON] , номер транзакції в системі WayForPay-creditplus - 785082 (а.с. 44-46). Згідно розрахунку, розмір заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Він Фінанс» за договором №356232 від 12.10.2018 року становить 19416,53 грн., з яких: 14837,50 грн. сума простроченої заборгованості за кредитом; 3244,43 грн. суми інфляційних витрат, 1336,59 грн. суми 3% річних (а.с. 30-32). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або за Законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Як вбачається з положень ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Положенням ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлений договором. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Так, згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ст. ст. 1, 10, 12 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів ( ст. 4 ЦПК України). У відповідності до ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Положеннями ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином суд, вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню в повному обсязі, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №356232 від 12.10.2018 року, розмір якої становить 19418,53 грн., яка складається із: 14336,59 грн. - суми заборгованості; 3244,43 грн. суми інфляційних витрат, 1336,59 грн. суми 3% річних. Щодо оплати витрат на правову допомогу, суд дійшов до наступного: Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем до суду надано копії : свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 39), Договору про надання правничої допомоги №33 від 22.03.2024 року (а.с. 33-35), Додаткової угоди №33 від 22.03.2024 року до договору про надання правничої допомоги (а.с. 19); детальний опис робіт (а.с. 16), Акту виконання робіт/надання послуг (а.с. 12). Загальна вартість наданих послуг за час дії договору склала 5000,00 грн. Вказану суму витрат на правову допомогу представником позивача і заявлено до стягнення. Визначаючи співмірність заявлених до відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, оцінюючи характер правової допомоги (послуги) у цій справі щодо змісту виконаних робіт, витраченому адвокатом часу, обсягу наданих послуг та значенню справ та

Outcome: approved