Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

[PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , звернулась до суду з позовом до Нікопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на наступне. З 23 квітня 2022 року [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . [INFO] [PERSON] загинув. При цьому, у свідоцтві про народження [PERSON] батьками зазначено: мати - [PERSON] та батько - [PERSON] . При звернені до [INFO] , з приводу отримання статусу родини члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника, у [PERSON] просили надати свідоцтво про смерть його матері. Проте, при отриманні копії свідоцтва про смерть матері, було з`ясовано, що у прізвищі ма тері зазначено прізвище - « [PERSON] », а прізвище померлого чоловіка [PERSON] значиться як « [PERSON] ». При зверненні до Нікопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), з прохання надати витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію актового запису про народження [PERSON] та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію актового запису про смерть його матері, надано відповідь, що надати витяг про смерть [PERSON] не вбачається за можливе, оскільки [PERSON] не може підтвердити свої родинні стосунки з померлою матір`ю чоловіка, що фактично й стало підставою для звернення до суду з даною позовною заявою. Тому, [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , змушена звернутись до суду та просить ухвалити рішення, яким встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Позивачка, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, в судове засідання не прибула, її представник [PERSON] на адресу суду надала заяву, в якій просила суд розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги підтримує та на задоволенні позову наполягає (а.с.49). Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не прибув, надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та просив суд ухвалити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства (а.с.47). Відповідно до ч.1\~ст.223 ЦПК України,\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Як встановлено судом, між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб (а.с.6 зворот). [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить актовий запис № 12, складений 11 березня 2024 року Відділом «Центру надання адміністративних послуг» Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області (а.с.6). Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення до суду з даним позовом стали обставини, які полягають в тому, що позивачка позбавлена можливості в позасудовому порядку довести той факт, що [PERSON] є сином [PERSON] , оскільки у складених актових записах вищевказаних осіб наявні розбіжності в написанні їх прізвищ. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1\~ст.13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.315 ЦПК України,\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Спірні правовідносини щодо встановлення факту, що має юридичне значення, регулюються Главою\~6\~Розділу\~IV ЦПК України. У п.7\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5\~«Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що, відповідно до п.1 ч.1\~ст.273 ЦПК України\~(п.1 ч.1\~ст.315 ЦПК України), суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ Стаття 78 ЦПК України\~встановлює вимоги, згідно яких доказ вважається допустимим. При цьому, належність доказів\~правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Статтею 318 ЦПК України\~передбачено, що у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Отже, суд може встановити юридичний факт у тому разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів, і виключно за наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту. Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що з наданих позивачем та її представником документів, зокрема, свідоцтва про народження, свідоцтва про смерть, а також сповіщення вбачаються розбіжності в написанні прізвищ, а саме: [PERSON] та [PERSON] ( [PERSON] ), які є очевидними та є наявними. Суд вважає, що вони виникли внаслідок невірного перекладу, при цьому, є суттєвими та в позасудовому порядку їх усунути не можливо. Тому суд вважає, що допущені описки є очевидними та перешкоджають стороні позивача у повному обсязі користуватись своїми майновими та немайновими правами. Зважаючи на вищенаведене, обґрунтованість вимог позивача знайшли своє підтвердження, що свідчить про те, що заявлені вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved