Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-16 00:00:00

11.09.2025 до суду звернулась позивач з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що від шлюбу з відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований 31.07.2021 Саксаганським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та який розірвано рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2025 року, мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, фактично між ними припинено шлюбні відносини з кінця березня 2022 року і вони стали проживати окремо один від одного. На цей час сторони проживають окремо, діти залишилися проживати разом із позивачкою і перебувають на її утриманні, наразі проживають за кордоном. Вказує, що відповідач на даний час проходить військову службу у ЗСУ, отримує заробітну плату і в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Посилаючись на те, що відповідач добровільно надавати їй допомогу в утриманні неповнолітніх дітей відмовляється, а їй одній важко самостійно їх утримувати, тому позивачка просила стягувати з відповідача [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з дня звернення до суду. Ухвалою суду від 15.09.2025 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, дійшов такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] виданим 20 травня 2021 року Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №111 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження № [NUMBER] виданим 03 листопада 2022 року Спілкою відділів реєстрації актів цивільного стану громадян та з питань громадянства округу Оберварт, федеральної землі Бургенланд, Республіки Австрія (а.с. 4,5). Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі - Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно дост. 180 СК Українибатьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч. 1, 2ст. 181 СК Україниспособи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. 08.07.2017 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів від 17.05.2017 року № 2037 - VII, відповідно до якого внесено зміни до ст. 182 СК України, а саме: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 17Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV «Про виконавче провадження»він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст. 191 СК України). Днем звернення позивача до суду є 11.09.2025, оскільки саме цим днем датована позовна заява та подана до суду. Згідно ч.1ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу (заробітку), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 вересня 2025 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Крім того, оскільки відповідно дост. 5 Закону України «Про судовий збір»позивач звільнена від сплати судового збору, то з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп..

Outcome: approved