Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

Директор ТОВ "Коллект Центр" через систему «Електронний суд» звернулася у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позов мотивовано тим, що 28.07.2021 між ТОВ "МАНІФОЮ" та [PERSON] укладено Договір № 2834614. Договір позики укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором). Умовами Договору позики встановлені параметри позики: тип позики: короткострокова; тип процентної ставки фіксований; мета отримання позики: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; сума позики: 7350.00 грн, та те, що позика надається позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті на веб-сайті. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором. 29.12.2021 було укладено договір № 29/12-2021 відповідно до якого ТОВ "МАНІФОЮ" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2834614. 10.03.2023 було укладено договір № 10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2834614. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 2834614. Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №2834614 від 28.07.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 26097.40 грн, з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 7000.00 грн. - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 19097.40 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій та/або будь-яких інших додаткових нарахувань. В зв`язку з чим, просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 26097,40 грн., судовий збір в сумі 2422,40 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13000,00 грн. Ухвалою судді від 18.09.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу та відповідачу направлено копію ухвали про відкриття провадження рекомендованими повідомленнями. Копію ухвали про відкриття провадження направлено відповідачу за місцем її реєстрації, рекомендоване повідомлення повернулося на адресу суду з відміткою «адресат відмовився». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18)). Відповідач не скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Судом встановлено, що 28 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та [PERSON] укладено договір позики № 2834614, за умовами якого остання отримала позику у розмірі 7350,00 грн строком на 4 дні до 01 серпня 2021 року зі сплатою 1,99 % від суми позики за кожен день користування позикою. Відповідно до п.п. 2.4.4 та 2.5 договору позики, базова процентна ставка за позикою фіксована 1.99000% від суми позики за кожен день користування позикою. Розмір процентів на прострочену позику фіксований 1.01 % від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування позикою. Відповідно до п. 3.1.3 договору позики передбачено, що у період прострочення позики проценти за користування позикою нараховуються за базовою процентною ставкою на позику, визначеною п. 2.4.4. Проценти на прострочену позику нараховуються у випадку неналежного виконання позичальником зобов`язань за цим договором у розмірі, визначеному п. 2.5. договору, за кожен день прострочення. Договір позики підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором d85380. Згідно розрахунку за договором позики, що є додатком № 1 до договору позики № 2834614 від 28 липня 2021 року, проценти за користування позикою становлять 321,79 грн, загальна вартість кредиту становить 7671,79 грн. 29 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до договору позики № 2834614 від 28 липня 2021 року, за умовами якої сторони погодили продовжити строк позики на 30 днів до 28 серпня 2021 року. Відповідно до графіку обов`язкових платежів, що є додатком № 1 до додаткової угоди № 1 до договору позики № 2834614 від 28 липня 2021, залишок заборгованості за сумою позики 7000,00 грн, проценти за користування позикою 4179,00 грн, загальна вартість позики 11179,00 грн. 14 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 2 до договору позики № 2834614 від 28 липня 2021 року, за умовами якої сторони погодили продовжити строк позики на 30 днів до 13 вересня 2021 року. Відповідно до графіку обов`язкових платежів, що є додатком № 1 до додаткової угоди № 2 до договору позики № 2834614 від 28 липня 2021, залишок заборгованості за сумою позики 7000,00 грн, проценти за користування позикою 4179,00 грн, загальна вартість позики 11179,00 грн. 09 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 3 до договору позики № 2834614 від 28 липня 2021 року, за умовами якої сторони погодили продовжити строк позики на 30 днів до 09 жовтня 2021 року. Відповідно до графіку обов`язкових платежів, що є додатком № 1 до додаткової угоди № 3 до договору позики № 2834614 від 28 липня 2021, залишок заборгованості за сумою позики 7000,00 грн, проценти за користування позикою 4179,00 грн, загальна вартість позики 11179,00 грн. 29.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 29/12-2021, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги в тому числі до [PERSON] за договором позики № 2834614 на загальну суму заборгованості 22067,50 грн, з яких заборгованість за сумою позики у розмірі 7000,00 грн, заборгованість за процентами за користування позикою у розмірі 11492,50 грн, заборгованість за процентами на прострочену позику у розмірі 3575,00 грн, що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 29/12-2021 від 29.12.2021 року. 10 березня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» укладено договір № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги. 04 лютого 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» укладено додаткову угоду до договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 березня 2023 року, за умовами якої Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги в тому числі до [PERSON] за договором позики № 2834614 на загальну суму заборгованості 26097,40 грн, з яких заборгованість за сумою позики у розмірі 7000,00 грн, заборгованість за нарахованими відсотками у розмірі 19097,40 грн, що також підтверджується змінами в реєстрі боржників до договору № 10-01/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 березня 2023 року. Згідно розрахунку заборгованості, здійсненого Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» [PERSON] за договором позики № 2834614 станом на 20 серпня 2025 року має заборгованість у розмірі 26097,40 грн, з яких сума позики 7000,00 грн, заборгованість за відсотками 19097,40 грн.. Положеннями ч.ч.1, 2\~ст. 207 ЦК України\~встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частинами 1 та 2\~ст. 639 Цивільного кодексу України\~визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~ст. 627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.\~За змістом\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За приписами ч.ч. 1, 2\~ст. 640 ЦК України\~договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. За змістом вимог ч. 1\~ст. 1055 ЦК України\~кредитний договір укладається в письмовій формі, а відповідно частини 2\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується\~Законом України «Про електронну комерцію». Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначений порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до частини 3 цієї статті, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частинами 4 та 5\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначає, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис»\~за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1\~ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. За правилами ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до\~Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Як вбачається з матеріалів справи, договір позики № 2834614 від 28 липня 2021 року містить основні істотні умови, характерні для такого виду договору, зазначено суму кредиту/позики, дату її видачі, строк повернення грошових коштів, розмір процентів, умови кредитування. Вказаний кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. За вказаних обставин суд вважає встановленим факт укладення відповідачем договору позики № 2834614 від 28 липня 2021 року. Відповідно до ч. 1\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За змістом положень ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 251 ЦК України\~встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Відповідно до\~статті 251 ЦК України\~строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. За змістом частини першої\~статті 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою\~статті 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1\~ст. 599 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За умовами договору позики № 2834614 від 28.07.2021 року сторони встановили строк кредитування 4 дні (до 01.08.2021 року) який у подальшому був продовжений на підставі додаткової угоди № 1 до 28.08.2021 року, додаткової угоди № 2 до 13.09.2021 року, додаткової угоди № 3 до 09.10.2021 року. Тобто у даному випадку строк кредитування становить до 09 жовтня 2021 року. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять. Згідно розрахунку за договором позики, що є додатком № 1 до договору позики № 2834614 від 28.07.2021 року, проценти за користування позикою за період з 28.07.2021 по 01.08.2021 становлять 321,79 грн. Згідно розрахунку до договору позики № 2834614 від 28.07.2021, що є додатком № 2 до додаткової угоди № 1 до договору позики № 2834614 від 28.07.2021 року, проценти за користування позикою за період з 29.07.2021 по 28.08.2021 становлять 4179,00 грн. Згідно розрахунку до договору позики № 2834614 від 28.07.2021, що є додатком № 3 до додаткової угоди № 2 до договору позики № 2834614 від 28.07.2021 року, проценти за користування позикою за період з 14.08.2021 по 13.09.2021 становлять 4179,00 грн. Згідно розрахунку до договору позики № 2834614 від 28.07.2021, що є додатком № 4 до додаткової угоди № 3 до договору позики № 2834614 від 28.07.2021 року, проценти за користування позикою за період з 09.09.2021 по 09.10.2021 становлять 4179,00 грн. Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов договору становить 12858,79 грн. за період з 28.07.2021 року по 09.10.2021 року, виходячи із розрахунків до Договору позики № 2834614 від 28.07.2021 та Додаткової угоди №1 від 29.07.2021 року, Додаткової угоди № 2 від 14.08.2021, Додаткової угоди № 3 від 09.09.2021. Разом з тим, заявляючи вимогу про стягнення відсотків у сумі 19097,40 грн. ТОВ «Коллект Центр» обчислило їх на день набуття ним права вимоги за договором позики (10 березня 2023 року). З вищевикладеного вбачається, що відсотки за договором позики № 2834614 від 28 липня 2021 року нараховувались в тому числі після закінчення строку кредитування, тобто після 09 жовтня 2021 року. У пункті 54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на встановлені вище обставини, враховуючи, що зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом, відповідно після 09 жовтня 2021 року (закінчення строку кредитування) кредитор не мав права нараховувати відповідачу проценти за користування позикою. Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі. Відтак, надані позивачем розрахунок заборгованості та витяг з реєстру боржників до договору факторингу не можуть вважатися належними доказами на підтвердження наявності заборгованості у сумі 26097,40 грн. Враховуючи ту обставину, що суду не надано доказів того, що [PERSON] повернула кредитні кошти, отримані нею на підставі вказаного договору № 2834614 від 28.07.2021 року на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 19858,79 грн., яка складається із суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7000,00 грн. та суми заборгованості за відсотками в розмірі 12858,79 грн. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1\~статті 15 ЦПК України\~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Представництво інтересів позивача ТОВ «Коллект Центр» у суді адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» здійснювалось на підставі договору № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року. До матеріалів справи також було долучено прайс-лист АО «Лігал Ассістанс» з переліком можливих наданих послуг та їх вартістю. Згідно заявки\~на надання\~юридичної допомоги\~№ 148\~від 01\~серпня 2025\~року ТОВ\~«Коллект Центр»\~та адвокатське\~об`єднання\~«Лігал Ассістанс»\~погодили надання\~правових послуг\~по супроводу\~примусового стягнення\~заборгованості з\~ [PERSON] \~в розмірі\~13000,00\~грн.\~ та витяг з акту № 13 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025, згідно якої вартість наданих АО «Лігал Ассістанс» послуг по вивченню документів та складанню позовної заяви становить - 13000,00 грн. У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Слід вказати, що звернення до суду з позовами про стягнення боргу за кредитним договором носить масовий характер. З цих підстав суд вважає, що послуги адвокатів за даною категорією справ є стандартними послугами і тому не потребують великих професійних затрат. Витрати на послуги адвоката в розмірі 13 000,00 грн. за даною справою на складання позовної заяви є неспівмірними із складністю справи та виконаних адвокатами робіт. Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, з урахуванням принципу розумності, пропорційності та справедливості, вважає вказані витрати є не співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 гривень. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп., тобто у мінімальному розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір» за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру (з урахуванням понижуючого коефіцієнту за подання заяви в електронній формі), що підтверджується платіжною інструкцією кредитного переказу коштів № 0552800085 від 08.09.2025 року. Належним чином підтверджені витрати на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог майнового характеру. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial