Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

08 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) було укладено кредитний договір № 6005110000. Відповідно до кредитного договору № 6005110000 від 08.12.2020 сторони погодили наступні умови кредитування: - кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (п. 1.1); - кредит надається позичальнику на наступних умовах: тип кредиту кредит; сума кредиту, грн. 19700,00; строк, на який надається кредит, 24 (п. 1.2); - позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в паспорті кредиту №5110000, який є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.3). 08 грудня 2020 року сторони підписали паспорт кредиту №5110000, відповідно до якого погодили наступні умови кредиту: щомісячні проценти від суми кредиту 3,99, річні проценти (загальні) від суми боргу за договором 0,01 (п. 5). 08.12.2020 первісний кредитор виконав своє зобов`язання в повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти за кредитним договором № 6005110000 від 08.12.2020 у розмірі 19700,00 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 08.12.2020 по 12.05.2025. 07 жовтня 2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (первісний кредитор) та АТ «Таскомбанк» (новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-20-16, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором (п.2.1); право вимоги переходить до нового кредитора з моменту підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог та зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, після чого новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до позичальників стосовно їх заборгованостей по кредитним договорам, а також по відношенню до поручителів стосовно їх зобов`язань за договорами забезпечення. Разом з правами вимоги новому кредитору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (п. 3.4). Згідно з витягом з реєстру прав вимоги до договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-20-16 до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 6005110000 від 08.12.2020 на загальну суму 19723,13 грн. 08.12.2020 відповідач підписала повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором від 08.12.2020 № 6005110000, відповідно до якого право вимоги за зазначеним кредитним договором перейшло від ТОВ «ФК «ЦФР» до АТ «Таскомбанк». Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 6005110000 від 08.12.2020 заборгованість відповідача станом на 12.05.2025 становить: 46270,41 грн., з яких: 16413,86 грн. основна сума боргу; 0,05 грн. заборгованість за процентами; 29856,50 грн. заборгованість за щомісячними процентами. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 6005110000 від 08.12.2020, відповідачу були нараховані річні проценти за період з 09.12.2020 по 31.05.2025 на загальну суму 2,88 грн. та щомісячні проценти за період з 09.12.2020 по 31.03.2025 на загальну суму 40087,53 грн. Водночас, відповідно до п. 1.2 кредитного договору, строк кредитування становить 24 місяці, а отже останнім днем правомірного нарахування процентів за зазначеним договором є 07.12.2022, що додатково підтверджується графіком платежів (п. 6 паспорта кредиту №5110000 від 08.12.2020). Зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Зазначене узгоджується із висновком Верхового Суду, викладеним у постанові від 05.04.2023 по справі № 910/4518/16 (реєстраційний номер рішення у ЄДРСР 110279633), що враховується судом у даній справі, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд відхиляє позовні вимоги в частині стягнення щомісячних та річних процентів, нарахованих поза межами строку кредитування за кредитним договором № 6005110000 від 08.12.2020, а саме: річні проценти за період з 01.01.2023 по 31.01.2025 на загальну суму 0,23 грн.; щомісячні проценти за період з 08.12.2022 по 31.03.2025 на загальну суму 21222,81 грн. Так, загальна заборгованість відповідача за кредитним договором № 6005110000 від 08.12.2020 за нарахованими процентами становить: річні проценти 2,65 грн. (2,88 0,23 = 2,65), щорічні проценти 18864,72 грн. (40087,53 21222,81 = 18864,72). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 6005110000 від 08.12.2020 відповідачем погашалась заборгованість за річними процентами на суму 2,83 грн. та за щорічними процентами на загальну суму 10231,03 грн. Враховуючи зазначене, заборгованість відповідача за кредитним договором № 6005110000 від 08.12.2020 в частині щорічних процентів становить: 18864,72 грн. 10231,03 грн. = 8633,69 грн. Оскільки відповідачем заборгованість за річними процентами погашена на суму 2,83 грн., а нараховано 2,65 грн., у відповідності до положень статті ст. 534 ЦК України щодо черговості погашення вимог за грошовим зобов`язанням, зазначена різниця підлягає вирахуванню з суми заборгованості за щорічними процентами: 8633,69 грн. (2,83 грн. 2,65 грн.) = 8633,51 грн. Отже, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором № 6005110000 від 08.12.2020 становить 25047,37 грн., з яких: 16413,86 грн. основна сума боргу; 8633,51 грн. заборгованість за щорічними процентами. Згідно зі ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, на підставі ч. 2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на викладене, оскільки позивачем доведено загальну заборгованість відповідача за кредитним договором № 6005110000 від 08.12.2020 на загальну суму 25047,37 грн., позов підлягає задоволенню у зазначеній частині. За правилами ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1), інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 3 ч. 2). До позовної заяви додано платіжну інструкцію від 12.08.2025 № 2162737139, якою підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 2422,40 грн., оскільки позовні вимоги позивача задоволено частково на суму 25047,37 грн., що становить 54,13% від ціни позову, то сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить: 2422,40*54,13% = 1311,25 грн. Інші документально підтверджені судові витрати в матеріалах справи відсутні. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: partial