Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Сторожук Юрій Володимирович, звернулась до Теофіпольського районного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої доньки позивачки [PERSON] [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою. Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 11.06.2012 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на доньку [PERSON] , [INFO] , у розмірі 300,00 грн щомісячно, починаючи з 22.05.2012 до досягнення дитиною повноліття. Через інфляцію кошти, що стягуються за зазначеним рішенням, знецінились, відповідач має постійний дохід, тому задля захисту законних інтересів дитини слід змінити спосіб стягнення аліментів. Відтак, позивачка просить суд змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на неповнолітню доньку [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати з 02.07.2025 і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи. Ухвалою судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 15.07.2025 провадження у справі відкрито, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання у справі призначено на 09:00 год 14.08.2025. У зв`язку з відпусткою головуючої судді Турчин-Кукаріної І.В. судове засідання відкладено на 18.09.2025. 18.09.2025 представник позивачки адвокат Сторожук Ю.В. подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивачки, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У зв`язку з неявкою учасників справи судове засідання відкладено на 16.10.2025. У судовому засіданні 16.10.2025 представник позивачки адвокат Сторожук Ю.В. підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а також звернув увагу суду на описку в детальному описі робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом за договором про надання правової допомоги від 20.06.2025, а саме: у зазначеному документі неправильно вказано прізвище клієнта « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Відповідач, будучи на підставі положень ст. 128 ЦПК України належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, про наявність поважних причин неявки не повідомив, не подав відзив. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, позиції представника позивачки, який не заперечив проти розгляду справи за вказаної явки осіб, суд вважає за можливе провести судове засідання за встановленої явки осіб без участі відповідача, належним чином повідомленого про дату, час, місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без поважних причин та повідомлення причин неявки, не подав відзив. Відповідно до ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. За змістом ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. На підставі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. На підставі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. При вирішенні питання про наявність законних підстав для зміни способу стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання його доньки [PERSON] , суд, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши правову позицію сторін, висловлену у наявних у справі заявах, виходить із змісту спірних правовідносин і таких встановлених фактичних обставин справи. Суд встановив, що рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 11.06.2012 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на доньку [PERSON] , [INFO] , в розмірі 300,00 грн за один місяць негайно, що підтверджується виконавчим листом, виданим Теофіпольським районним судом Хмельницької області 11.06.2012 у справі № 2/2217/205/12 (а.с. 3). Як вбачається з копії виписки з рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 11.06.2012 у справі № 2/2217/208/2012, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Карабіївською сільською радою 21.01.2009, актовий запис № 1, розірвано, після розірвання шлюбу позивачці залишено прізвище « [PERSON] » (а.с. 4). Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] прізвище [PERSON] було змінено на « [PERSON] » (а.с. 5). Як вбачається з довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб № 110/07-11, виданій 24.06.2025 виконавчим комітетом Теофіпольської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При визначенні розміру аліментів, на вимогу ст. 182 СК України, суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У цивільному процесі кожна сторона спору доводить ті обставини, про які стверджує. Правом подати відзив відповідач не скористався, хоча позовну заяву з додатками та ухвалу суду про призначення справи до розгляду отримав. У матеріалах справи відсутні належні, достовірні, допустимі, достатні докази відсутності у відповідача можливості сплачувати аліменти на неповнолітню доньку, а також відсутні заперечення відповідача проти зміни способу стягнення аліментів. З`ясувавши наведені вище фактичні обставини справи, підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами, дослідженими в судовому засіданні, та оціненими кожен по окремості, а також у сукупності та взаємозв`язку, з урахуванням встановлених судом фактичних обставин справи, змісту позовних вимог, правових позицій сторін спору, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітню дитину [PERSON] слід задовольнити. На підставі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позовну заяву подано до Теофіпольського районного суду Хмельницької області 21.07.2025, що належить врахувати при визначенні дати виникнення обов`язку зі сплати аліментів на неповнолітню дитину за рішенням суду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з тим, що позивач у зазначеній категорії спору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача. Окрім цього, згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Такий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 20 травня 2020 року у справі № 154/1435/18-ц та від 17 березня 2021 року у справі № 712/1720/19. Як вбачається із долучених до позову письмових доказів, у зв`язку зі зверненням до суду позивачка понесла витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн, що підтверджено квитанцією № 13 від 20.06.2025 (а.с. 7), детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом за договором про надання правової допомоги від 20.06.2025, укладеним між адвокатом Сторожуком Ю.В. та [PERSON] (а.с. 8). Клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу від відповідача не надходило. Відтак, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Ураховуючи наведене,

Outcome: approved