Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

Позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Аксіліум Фінанс» (в особі представника - адвоката Альховської І.Б.), за допомогою підсистеми «Електронний суд» на електронну адресу суду надіслано позовну заяву в якій просять стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 97083,99 грн., а також понесенні судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,20 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 14 серпня 2018 року між [PERSON] (позичальник) та ПАТ «Кредобанк» (банк) було укладено кредитний договір № CL-127855, відповідно до умов якого сторони погодили наступні умови кредитування: банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. Кредит видається виключно на цілі, зазначені в цьому кредитному договорі. Сума та валюта кредиту - 49 900,00 грн. Дата видачі кредиту (датою видачі кредиту вважається день списання коштів з позичкового рахунку (утворенням строкової заборгованості по позичковому рахунку) з наступним переказом коштів в сумі та на цілі, що вказані в п. 2.4 кредитного договору) - 14 серпня 2018 р. Строк (термін) кредитування - 60 місяців терміном до 11 серпня 2023 року. Кредит видається позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням позичальника, яке міститься в п. 2.4. кредитного договору. За користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки, за процентною ставкою 50,39% річних. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою, визначеною п. 4.1. кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього кредитного договору. Загальні витрати позичальника по кредиту за цим кредитним договором становлять 16 306,31 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 63,8 % річних. Загальна вартість кредиту для позичальника за цим кредитним договором становить 139146,91 грн. У зв`язку з невиконанням позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 08.11.2023 р. становить 54 000,30 грн., в тому числі строкове тіло кредиту - 0,00 грн., прострочене тіло - 27 916,58 грн., строкові відсотки - 976,88 грн., прострочені відсотки - 25106,84 грн. За період з 09.11.2023 по 31.05.2025 на суму заборгованості, відповідно до умов кредитного договору, нараховано відсотки за користування кредитом, зокрема станом на 31.05.2025 - 43 083,69 грн. Всього сума нарахованих відсотків за наведений вище період становить 43 083,69 грн. Загалом сума заборгованості за кредитним договором складає 97 083,99 грн. 08.11.2023 у правовідносинах за вказаною заборгованістю була здійснена заміна кредитора у зобов`язанні з АТ «Кредобанк» на ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» на підставі договору факторингу, відповідно до умов якого АТ «Кредобанк» відступлено ТОВ «ФК Марин-Фінанс» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором №CL-127855 від 14 серпня 2018 року. ТОВ «ФК Марин-Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у сумі 97 083,99 грн., що підтверджується витягом з Додатку №1 до Договору факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами від 08.11.2023. Боржника було повідомлено про заміну кредитора в зобов`язанні досудовою вимогою щодо виконання договірних зобов`язань та повідомленням про заміну кредитора в зобов`язанні. 12.12.2024 рішенням № 12/12/24-1 учасника ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» змінено найменування товариства на Товариство з обмеженою відповідальність «ФК «Аксіліум Фінанс». Оскільки відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала ТОВ «ФК Аксіліум Фінанс» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №CL-127855 від 14 серпня 2018 року у розмірі 97 083,99 грн. та понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 6000,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, про місце, день та час судового розгляду повідомлявся своєчасно у встановленому законом порядку (а.с.49,50,57). Представником позивача за допомогою підсистеми «Електронний суд» на електронну адресу суду надіслано заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.52). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, причину відсутності суду не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку за адресою реєстрації відповідача (а.с.51,58). Повідомлень щодо поважності причин її відсутності, заяви про слухання справи за її відсутністю та відзиву на позов, або зустрічного позову до суду не надходило. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явилась в судове засідання без поважаних причин. Відповідно до ч. 8 ст. 178, ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин на підставі ст. 280 ЦПК України суд розглядає справу в заочному провадженні, без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно з ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. В судовому засіданні встановлено, що 14 серпня 2018 року між [PERSON] (позичальник) та ПАТ «Кредобанк» (банк) було укладено кредитний договір № CL-127855 (а.с.21-23). Відповідно до умов кредитного договору № CL-127855 від 14.08.2018 сторони погодили наступні умови кредитування: Банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. Кредит видається виключно на цілі, зазначені в цьому кредитному договорі (п. 1 Договору). Сума та валюта кредиту - 49 900,00 грн. (п. 2.1 Договору). Дата видачі кредиту (датою видачі кредиту вважається день списання коштів з позичкового рахунку (утворенням строкової заборгованості по позичковому рахунку) з наступним переказом коштів в сумі та на цілі, що вказані в п. 2.4 кредитного договору) - 14 серпня 2018 р. (п. 2.2 Договору). Строк (термін) кредитування - 60 місяців терміном до 11 серпня 2023 року (п. 2.3 Договору). Позичальник доручає банкові здійснити переказ кредитних коштів на наступні цілі та за наступники реквізитами - на поточні потреби в сумі 48004,3 грн., на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] , відкритий у Відділення пр-т. Соборний, 190, ПАТ «Кредобанк» у м. Запоріжжя (МФО 325365), на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позивальника перед ПАТ КБ «Приватбанк» по Кредитному договору SAMDNWFC00026222633 від 19.05.2016, в сумі 1895,70 грн. на рахунок: [NUMBER] відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк» (п. 2.4 Договору ). Для обліку виданих кредитних коштів Банк відкриває позичковий рахунок - № [NUMBER] (п. 2.5 Договору). Поточний (картковий) рахунок позичальника, відкритий для видачі та обслуговування кредиту - №26256021187937, відкритий у Відділення пр-т. Соборний, 190, ПАТ «Кредобанк» у м. Запоріжжя (п. 2.6 Договору). Дата погашення щомісячного платежу - дата, в яку банк здійснює договірне списання щомісячного платежу, в порядку, передбаченому п. 6.6.3. кредитного договору, та яка зазначається в графіку платежів за кредитним договором та розрахунку сукупної вартості кредиту, який є додатком №1 до кредитного договору та є його невід`ємною частиною (п. 2.8 Договору). Строки (терміни) сплати позичальником щомісячного платежу - для запобігання прострочення погашення заборгованості за кредитним договором, банк рекомендує позичальнику перераховувати кошти на свій поточний рахунок для обслуговування кредиту з «07» по «14» число кожного місяця включно. Перший щомісячний платіж має бути сплачений не пізніше 14.09.2018 (п. 2.9 Договору). Кредит видається позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням позичальника, яке міститься в п. 2.4. кредитного договору (п. 3.1 Договору). За користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки, за процентною ставкою 50,39% річних (п. 4.1 Договору). Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою, визначеною п. 4.1. кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього кредитного договору (п. 4.2 Договору). Загальні витрати позичальника по кредиту за цим кредитним договором становлять 89 246,91 грн., орієнтовна реальна річна процентна ставка 63,8 % річних, загальна вартість кредиту для позичальника за цим кредитним договором становить 139 146,91 грн. (п. 4.4-п.4.6 Договору). Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором позивач виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти, які остання повинна була повертати згідно встановленого графіку платежів та розрахунку загальної вартості, що є Додатком №1 до кредитного договору № CL-127855 від 14.08.2018 (а.с.23-24-зворот). У зв`язку з невиконанням позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором у відповідача утворилась заборгованість, яка станом на 08.11.2023 р. становить 54 000,30 грн., в тому числі строкове тіло кредиту - 0,00 грн., прострочене тіло - 27 916,58 грн., строкові відсотки - 976,88 грн., прострочені відсотки - 25106,84 грн. За період з 09.11.2023 по 31.05.2025 на суму заборгованості, відповідно до умов кредитного договору, нараховано відсотки за користування кредитом, зокрема станом на 31.05.2025 - 43 083,69 грн. Всього сума нарахованих відсотків за наведений вище період становить 43 083,69 грн. Загалом сума заборгованості за кредитним договором складає 97 083,99 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості долученим позивачем до позовної заяви, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с.27). 08.11.2023 у правовідносинах за вказаною заборгованістю була здійснена заміна кредитора у зобов`язанні з АТ «Кредобанк» на ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» на підставі договору факторингу, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с.15-зворот-а.с.16). Відповідно до умов якого АТ «Кредобанк» відступлено ТОВ «ФК Марин-Фінанс» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором №CL-127855 від 14 серпня 2018 року. ТОВ «ФК Марин-Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у сумі 97 083,99 грн., що підтверджується витягом з Додатку №1 до Договору факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами від 08.11.2023 (а.с.15). Боржника було повідомлено про заміну кредитора в зобов`язанні досудовою вимогою щодо виконання договірних зобов`язань та повідомленням про заміну кредитора в зобов`язанні, копія якої знаходиться в матеріалах справи (а.с.20). 12.12.2024 рішенням № 12/12/24-1 учасника ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» змінено найменування товариства на Товариство з обмеженою відповідальність «ФК «Аксіліум Фінанс» (а.с.26). Оскільки відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала ТОВ «ФК Аксіліум Фінанс» просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №CL-127855 від 14 серпня 2018 року у розмірі 97 083,99 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. При укладанні договору, сторони керувались ст. 634 ч. 1 ЦК України, за якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом ст. 3, 6, 627\~ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування» споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Про намір відмовитися від договору про споживчий кредит споживач повідомляє кредитодавця у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг") до закінчення строку, встановленого частиною першою цієї статті. Протягом семи календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від договору про споживчий кредит споживач зобов`язаний повернути кредитодавцю грошові кошти, одержані згідно з цим договором, та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором про споживчий кредит. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Так, згідно з ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може гуртуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд приймає\~до уваги\~твердження представника\~позивача,\~що відповідачем 14.08.2018 р. було укладено кредитний договір № CL-127855, за невиконання зобов`язань\~за яким\~у останньої\~виникла заборгованість\~за вказаним\~договором в\~розмірі 97\~083,99 грн. Надана позивачем засвідчена належним чином копія Договору факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпеченими договорами, який укладений 08.11.2023 р. між АТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Марин-Фінанс», підтверджує факт відступлення права вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється на підставі правочину. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові, як це закріплено положеннями ч. 1 ст. 513 ЦК України. Частиною 1 ст. 516 ЦК України\~передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Правомірність укладених між сторонами кредитного договору, як правочину сторонами не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. Первинним кредитором надано відповідачу кредитні кошти, які остання повинна була повернути. Проте, відповідач зобов`язання за кредитним договором № CL-127855\~від 14.08.2018\~р. належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість. Розмір заборгованості\~за кредитним договором № CL-127855\~від 14.08.2018\~р. укладеним відповідачем [PERSON] та АТ «Кредобанк» підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем (а.с.27). Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується також Витягом з реєстру боржників з додатку №1 до Договору факторингу від 08.11.2023 р. (а.с.15). Відповідач будь-яких належних та допустимих доказів на спростування розміру заборгованості за укладеним нею Договором, суду не надала. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з\~ відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь ТОВ «ФК Аксіліум-Фінанс» заборгованість за кредитним договором № CL-127855 від 14.08.2018 р., яка станом на 28.02.2025 року становить у загальному розмірі - 97 083,99 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, оскільки судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. (а.с.34), підлягають стягненню з відповідача. Щодо вимоги позивача про відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн. суд зазначає наступне. Згідно зі ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Положенням п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову\~на відповідача. Слід відзначити, що витрати на професійну правничу допомогу є видом судових витрат і всі норми процесуального кодексу, які стосуються судових витрат відносяться також до витрат на професійну правничу допомогу. Статтею 137\~ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). При визначенні суми відшкодування таких витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем до суду надано: договір про надання правничої допомоги № 24/01/25 від 24.01.2025 року, відповідно до якого адвокат Альховська І.Б. надає юридичні послуги ТОВ «ФК «Аксіліум Фінанс» (а.с.19), Акт наданих послуг №1 від 27.01.2025 р. до Договору про надання правничої допомоги від 24.01.2025 (а.с.13), в якому міститься інформація про найменування наданих послуг адвоката, їх період та вартість, в тому числі в п.2 Договору визначено, що вартість наданих послуг в сумі 6000,00 грн. підлягає сплаті на підставі цього акту, протягом 3-х днів з моменту підписання вказаного акту. Згідно з п. 4.5 Договору про надання правничої допомоги, сторони погодили, що вартість гонорару становить 2000,00 грн. за одну годину роботи адвоката. Відповідачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу щодо неспівмірності витрат позивача на правову допомогу. У постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року зі справи №922/445/19 та від 22.11.2019 року зі справи № 910/906/18 викладено правову позицію відповідно до якої положення частини п`ятої статті 126 ГПК України свідчить про те, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі, а саме - 6000,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved