Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

28.05.2025р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 101945360 від 20.04.2021р. в загальній сумі 37 631 грн. 21 коп. Позов обґрунтований тим, що 20.04.2021р. між ТОВ "Мілоан" та відповідачем [PERSON] було укладено в електронній формі кредитний договір № 101945360, підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідно до умов якого позичальнику були надані кредитні кошти на картковий рахунок у сумі 15 000 грн. 30.09.2021р. згідно умов Договору відступлення прав вимоги № 09Т ТОВ «Мілоан» відступлено право вимоги за кредитним договором № 101945360 від 20.04.2021р. на користь ТОВ "Діджи фінанси". Згідно договору відступлення прав вимоги № 09Т сума боргу перед новим кредитором становить 37 631 грн. 21 коп., з них: 12 617 грн. 00 коп. - заборгованість за тлом кредиту; 23 514 грн. 21 коп. - заборгованість за відсотками; 1 500 грн. 00 коп. - заборгованість за комісійними винагородами. Тож, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у заявленому розмірі, та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. Ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 11.06.2025р. судом від позивача витребувано: 1) розрахунок позовних вимог в частині нарахування заборгованості за основною сумою боргу, за відсотками за кредитним договором № 101945360 від 20.04.2021р. за період з 20.04.2021р. по 20.05.2025р. (дату, станом день звернення з позовом), з вказанням: - окремим рядком суми фактично отриманих відповідачем грошових коштів та суми коштів зарахованих позивачем на погашення основної суми боргу, без урахування комісій, відсотків, штрафних санкцій та інших платежів; - окремими рядками суми нарахованих комісій, відсотків, штрафних санкцій та інших платежів та суми коштів зарахованих позивачем по вказаним платежам, окремо по кожному із виду платежів, не залежно від заявлених позовних вимог. 2) докази ідентифікації (верифікації) клієнта, та докази надання йому одноразового ідентифікатора, підписання позичальником кредитного договору № 101945360 цим одноразовим ідентифікатором. 16.07.2025р. на виконання ухвали суду від 11.06.2025р. представником позивача Романенко М.Е. надано заяву, у якій останній зазначає наступне. Технічні дані, а саме хронологія дій з укладення кредитного договору в електронній формі, лог - файли використання коду підписання договору, скріншоти смс-повідомлень, що підтверджують підписання, зберігаються у первісного кредитора, та не були передані ТОВ "Діджи фінанс", а тому до первісного кредитора направлені запити про надання таких документів. Щодо розрахунку заборгованості, то вказує, що відповідно до деталізованого розрахунку у матеріалах справи заборгованість за тілом кредиту складає 12 617 грн. 00 коп., виходячи із початкової суми боргу 15 000 грн. та вчинені погашення 21.05.2021р., 03.06.2021р., 15.06.2021р., 30.06.2021р. у сумі 2 383 грн. грн. 00 коп. Заборгованість по відсоткам становить 23 514 грн. 21 коп., та нарахована наступним чином. Нарахування процентів згідно п. 1.5.2 договору (1,25%) за період з 21.04.2021р. до 20.05.2021р. - 5 625 грн. 00 коп. Нарахування процентів згідно п.п. 1.5.2 та 2.3.1.1 (1,25%) за період з 22.05.2021р. до 24.05.2021р., 04.06.2021р. до 10.06.2021р., з 16.06.2021р. до 18.06.2021р., з 01.07.2021р. до 06.07.2021р. - 3 204 грн. 26 коп. Нарахування процентів згідно п.п.1.6, 2.3.1.2 (5%) за період з 21.05.2021р., 25.05.2021р.-03.06.2021р., 11.06.2021р.-15.06.2021р., 19.06.2021р.-08.07.2021р. - в сумі 20 787 грн. 85 коп. Нарахування процентів згідно п.п. 1.6, 2.3.1.2 (1%) за період з 09.07.2021р. до 07.08.2021р. - 3 785 грн. 10 коп. Погашення здійснені позичальником на погашення процентів за кредитом 21.05.2021р., 03.06.2021р., 15.06.2021р., 30.06.2021р. - 9 888 грн. 00 коп. Після відступлення права вимоги будь які погашення кредитної заборгованості зі сторони відповідача не відбувалися. 30.07.2025р. представником позивача Романенко М.Е. надано докази на виконання ухвали суду від 11.06.2025р.: довідка по заяві на кредит № 101945360 від 20.04.2021р., Інформація з електронного файлу "Logfile застосування коду щодо підписання позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір", "Хронологія дій щодо укладення кредитного договору від 20.04.2021р.". 10.10.2025р. представник відповідача [PERSON] подав до суду заяву про залишення позову без розгляду. Вказував, що ухвалою суду від 11.06.2025р. відкрито провадження у справі, та цією ж ухвалою, в порядку ч. 7 ст. 81 ЦПК України, витребувано від позивача докази. В ухвалі суду позивачеві роз`яснені наслідки невиконання вимог ухвали в частині витребування доказів, що передбачені п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. Станом на 17.07.2025р. та 09.10.2025р. вимоги ухвали в частині витребування доказів - позивачем не виконані. Додані до позовної заяви докази є недостатніми для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи. Представник позивача Романенко М.Е. у судові засідання 17.07.2025р., 25.09.2025р., 10.10.2025р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду. Водночас, 20.08.2025р. подав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій також просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судові засідання 17.07.2025р., 25.09.2025р., 10.10.2025р. не з`явилися, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлені про час, дату і місце судового розгляду. Водночас, у заяві про залишення позову без розгляду, яка подана до суду 10.10.2025р. представник відповідача [PERSON] просив розглядати справу у його відсутність та у відсутність [PERSON] . З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті без учасників судового розгляду, за наявними у справі доказами. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. 20.04.2021р. між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 101945360, відповідно до умов якого позикодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п. 1.3 Договору надати позичальнику гротові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2. Договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Сума (загальний розмір) кредиту становить 15 000 грн. Кредит надається строком на 30 днів з 20.04.2021р. (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) - 20.05.2021р. Загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту складають 7 125 грн. 00 коп. в грошовому виразі та 236,00% відсотків річних у процентному значенні, і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна вартість кредиту 22 125 грн. 00 коп. Комісія за надання кредиту становить 1 500 грн. 00 коп., яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 5 625 грн. 00 коп., які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.п. 1.1-1.6 розд. 1 кредитного договору № 101945360). У пункті 2.1 розд. 2 кредитного договору № 101945360 передбачено, що кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Позичальник сплачує позикодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування ним у розмірах визначених п.п. 1.5.1-1.5.2, 1.4 кредитного договору. Якщо позичальник продовжує строк кредитування, то він додатково має сплатити проценти за стандартною ставкою визначеною у п. 1.6 договору, у сумі та на умовах визначених у п. 2.3 договору. Нарахування процентів здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей п. 2.2.3 договору (п.п. 2.1-2.2.2 розд. 2 кредитного договору № 101945360). Також, у п. 2.2.3 розд. 2 кредитного договору № 101945360, сторони погодили, зокрема, що проценти нараховуються за стандартною ставкою, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім первісного строку кредитування та строку пролонгації на пільгових умовах. Пролонгація строку кредитування на пільгових та стандартних умовах визначена у п. 2.3.1.1 та п. 2.3.1.2 договору № 101945360. Пролонгація на пільгових умовах: позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на веб-сайті Товариства tengo.com.ua і є невід`ємною частиною цього договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту наведені у таблиці викладеній у цьому ж пункті договору, в якій зазначені "строк продовження, днів" та "максимальний розмір комісії, відсоток від поточного залишку кредиту", а саме: 3 дні продовження - 3%, 7 днів продовження - 5%; 15 днів продовження - 10%. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п. 1.5.2 Договору (п. 2.3.1.1 договору № 101945360). Пролонгація на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку якщо внаслідок чергового продовження строку кредиту позичальником у спосіб вказаний цим пунктом договору, загальний період пролонгації на стандартних умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилася до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних умовах 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних умовах проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредиту нараховуються за стандартною ставкою визначеною у п. 1.6 договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування(пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах (п. 2.3.1.2 договору № 101945360). Право відступлення вимоги за цим кредитним договором № 101945360 передбачено у п.п. 3.2.6 розд. 3. Відповідно до п.п. 6.1 та 6.2 розд. 6 кредитного договору № 101945360, кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства/мобільний додаток. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Згідно п. 7.1 розд. 7 кредитного договору № 101945360, договір, що складається з Правил та індивідуальної частини (з додатками №1 та №2), набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника. Додатком під № 1 до договору № 101945360 є Графік платежів, у якому визначені: дата платежу, розмір тіла кредиту, розмір комісії за надання кредиту (одноразово), розмір процентів, та загальна вартість кредиту. У Довідці по заяві на кредит № 101945360 від 20.04.2021р. з сайту tengo.ua зазначена наступна інформація щодо процесу оформлення та розгляду заявки № 101945360: заповнення заяви - 20.04.2021р. 9:45:54; автоматична перевірка - 20.04.2021р. 10:22:22; додавання карти - 20.04.2022р. 10:22:29; автоматична перевірка - 20.04.2021р. 10:23:41; перевірка у БКІ - 20.04.2021р. 10:23:44; скоринг - 20.04.2021р. 10:25:08; дата чекінг - 20.04.2021р. 10:25:08; верифікація за телефоном - 20.04.2021р. 10:37:32; підтвердження зміни умов - 20.04.2021р. 10:40:37; обробляється - 20.04.2021р. 10:41:21; підписання договору - 20.04.2021р. 10:41:42; оброблено - 20.04.2021р. 10:42:11. В ній же зазначено про прийняття рішення по заявці "погоджено" та про верифікаційні дзвінки 20.04.2021р. 10:37:32 на телефон [NUMBER] . "Хронологія дій щодо укладення кредитного договору від 20.04.2021р." містить інформацію щодо укладення кредитного договору в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства, направлення позичальнику пропозиції Товариства про укладення кредитного договору (оферти), та акцептування її позичальником. Згідно з Інформацією з електронного файлу "Logfile застосування коду щодо підписання позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір" - договір підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором j30440. Відповідно до копії платіжного доручення № 26919675 від 20.04.2021р. ТОВ "Мілоан" перерахувало на картковий рахунок [PERSON] , маска картки [NUMBER] кошти в сумі 15 000грн. з визначенням призначення платежу: кошти згідно договору № № 101945360. У розрахунку заборгованості виготовленому ТОВ "Мілоан" за кредитним договором № 101945360 за період з 20.04.2021р. до 07.08.2021р. міститься інформація про надання кредиту та про щоденні нарахування та погашення за кредитом, з якої вбачається, що 20.04.2021р. відповідачу надано кредит у розмірі 15 000 грн. 00 коп., та вказаної ж дати нарахована одноразова комісія за оформлення кредиту у розмірі 1 500грн. Надалі, позивачем вчинялися дії щодо сплати тіла кредиту та процентів, зокрема; 21.05.2021р. у сумі 450 грн. (тіло), 787 грн. (проценти), 450 грн. (комісія за пролонгацію); 03.06.2021р. у сумі 727 грн. (тіло), 2 981 грн. (проценти), 727 грн. (комісія за пролонгацію); 15.06.2021р. у сумі 414 грн. (тіло), 1 659 грн. (проценти), 414 грн. (комісія за пролонгацію); 30.06.2021р. у сумі 390 грн. (тіло), 2 113 грн. (проценти), 390 грн. (комісія за пролонгацію); 30.06.2021р. у сумі 402 грн. (тіло), 2 348 грн. (проценти), 402 грн. (комісія за пролонгацію). Заборгованість по відсоткам становить 23 514 грн. 21 коп., та нарахована наступним чином. Нарахування процентів згідно п.1.5.2 договору (1,25%) за період з 21.04.2021р. до 20.05.2021р. - 5 625 грн. 00 коп. Нарахування процентів згідно п.п. 1.5.2 та 2.3.1.1 (1,25%) за період з 22.05.2021р. до 24.05.2021р., 04.06.2021р. до 10.06.2021р., з 16.06.2021р. до 18.06.2021р., з 01.07.2021р. до 06.07.2021р. - 3 204 грн. 26 коп. Нарахування процентів згідно п.п. 1.6, 2.3.1.2 (5%) за період з 21.05.2021р., 25.05.2021р. - 03.06.2021р., 11.06.2021р. - 15.06.2021р., 19.06.2021р. - 08.07.2021р. - в сумі 20 787 грн. 85 коп. Нарахування відсотків згідно п.п. 1.6, 2.3.1.2 (1%) за період з 09.07.2021р. до 07.08.2021р. - 3 785 грн. 10 коп. Заборгованість за комісією - 1 500 грн., та за тілом 12 617 грн. Відповідачем та його представником не було надано власного розрахунку заборгованості, а також доказів, які підтверджують повернення позичальником кредиту у розмірі та строки, передбачені кредитним договором, та спростовують правильність наданих позивачем розрахунків заборгованості. 30.09.2021р. між ТОВ "Мілоан" (клієнт) та ТОВ "Діджи Фінанс" (фактор) був укладений договір факторингу № 09Т, відповідно до якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідному реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах визначених договором. Право вимоги переходить до фактора в день підписання договору. 30.09.2021р. між сторонами договору факторингу № 09Т підписано Акт приймання-передачі реєстру прав вимог від 30.09.2021р. У витязі з додатку до договору факторингу № 09Т від 30.09.2021р. значиться боржник [PERSON] , кредитний договір № 101945360, сума боргу 37 631 грн. 21 коп., з них: 12 617 грн. (тіло кредиту), 23 514 грн. 21 коп. (проценти), 1 500 грн. (комісія). Відповідно до платіжних інструкцій № 9 від 04.11.2021р., № 3 від 03.12.2021р., № 9 від 09.01.2022р., № 1939 від 03.02.2022р., № 4 від 29.06.2022р.. № 2683 від 03.11.2022р., № 2684 від 03.11.2022р., № 2832 від 02.12.2022р., № 2831 від 02.12.2022р., № 3016 від 03.01.2023р., № 3015 від 03.01.2023р., № 3169 від 02.02.2023р., № 3170 від 02.02.2023р., № 3340 від 02.03.2023р., № 3339 від 02.03.2023р., № 3599 від 04.04.2023р., № 3600 від 04.04.2023р., № 3801 від 04.05.2023р., № 3800 від 04.05.2023р., № 4015 від 04.06.2023р.. № 4017 від 04.06.2023р., № 4215 від 04.07.2023р., № 4214 від 04.07.2023р., № 4420 від 03.08.2023р., № 4419 від 03.08.2023р., № 4595 від 05.09.2023р., №4594 від 05.09.2023р., № 4793 від 03.10.2023р., № 4792 від 03.10.2023р. - відбулося фінансування за договором факторингу № 09Т та додаткової угоди до нього. 01.01.2025р. між позивачем та Білецьким Б.М. укладено договір про надання правової допомоги № 42649746, відповідно до якого (розд. 2) адвокат прийняв на себе зобов`язання надавати клієнту юридичну допомогу щодо: представлення інтересів клієнту у судах загальної юрисдикції; підписання та подання від імені клієнта позовних заяв, відзивів та заперечень; інше. Загальна вартість послуг адвоката складається з вартості наданих юридичних послуг згідно тарифної сітки, гонорару. Оплата здійснюється не пізніше 3-х банківських днів. Згідно з тарифною сіткою (п.4.8 договору) вартість послуг складає, зокрема: ознайомлення з матеріалами справи, формування правового аналізу - 3 000 грн.; участь у судовому засіданні - 3 000 грн. (1 год.), написання заяви чи клопотання - 1 500 грн. - 3 000грн.; адвокатський запит - 1 500 грн. - 3 000 грн.; позовна заява - 3 500 грн. - 7 000 грн. 28.03.2025р. сторонами договору про надання правової допомоги № 42649746 підписано Акт № 101945360 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом, у якому сторони підтвердили, що адвокат надав клієнту правову допомогу загальною вартістю 6 000 грн.: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правих рекомендацій - у часі 2 год. вартість загальна 3 000 грн.; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості - у часі 2 год. вартість загальна 2 000 грн.; формування додатків до позовної заяви - у часі 0,5 год. вартість загальна 500 грн.; консультація щодо документів і доказів - у часі 0,5 год. вартість загальна 500 грн. Відповідно до Детального опису робіт (наданих послуг) від 31.03.2025р. до договору про надання правової допомоги № 42649746, склад, обсяг та види робіт (наданих послуг) адвокатом наступний: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правих рекомендацій - у часі 2 год. вартість загальна 3 750 грн.; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості - у часі 2,5 год. вартість загальна 3 750 грн.; формування додатків до позовної заяви - у часі 1 год. вартість загальна 750 грн.; консультація щодо документів і доказів - у часі 1 год. вартість загальна 750 грн. У додатковій угоді № 101945360 від 02.04.2025р. до договору про надання правової допомоги № 42649746 сторони договору внесли зміни до розділу 4 "Порядок здійснення розрахунків", доповнили новим розділом, що клієнт виплачує адвокату гонорар, на умовах попередньої оплати, що підтверджується Актом про надання професійної правничої допомоги, складеного та підписаного сторонами на підставі Детального опису робіт. Встановивши вказані обставини, суд вважає, що зі сторони відповідача порушені вимоги чинного законодавства, що регулює кредитні правовідносини. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За правилам ч. 1 ст. 1049 та ст. 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію" № 675-VIII від 03.09.2015р. (далі - Закон № 675-VIII). У п.п. 5, 6, 7, 12 ст. 3 Закону № 675-VIII зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону № 675-VIII в редакції на час виникнення спірних правовідносин,- визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Верховний Суд у постанові від 7 жовтня 2020 року під час розгляду справи №127/33824/19 зауважив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20. Відповідно до ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що "принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс". Отже, тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог - покладається на відповідача. Період нарахування процентів за користування кредитом після закінчення строку кредитування, тобто 30 + (3/7/15 днів (пільгової пролонгації) + 60 днів (пролонгація на стандартних умовах), відповідає умовам п.п. 1.3, 1.4, 1.5.2, 1.6, 2.3.1 кредитного Договору. Позивачем наданий розрахунок заборгованості, який узгоджується з умовами Договору і є достатнім та допустимим доказом розміру заборгованості відповідача за цим договором. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту сторона відповідача суду не надала, а також не подала будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості. То ж, зважаючи на викладені вище норми права та встановлені обставини, враховуючи те, що кредитний договір укладений між сторонами, встановлює обов`язок відповідача повернути кредит та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором, в тому числі і щодо сплати процентів за ставками 1,25% та 5% від фактичної суми заборгованості в межах строку кредитування (з врахуванням строків пролонгацій), а також сплати одноразової комісії за послугу з видачі кредиту та комісії за управління та обслуговування кредиту пов`язану з кожним разом пролонгації договору, у розмірах визначених у п.п. 1.5.1, 2.2.1, 2.3.1.1 кредитного договору, те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, доведеність переходу прав вимоги за цим договором до позивача, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, доведеним, а відтак таким, що підлягає задоволенню. Позивач також просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 грн. 00 коп. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" № 5076-VІ від 05.07.2012р. (далі - Закон № 5076-VІ) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону № 5076-VІ). У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/12876/19 зауважено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Водночас чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. З урахуванням наведеного суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі "Схід / Захід Альянс Лімітед" проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Представником позивача на підтвердження понесених витрат надано договір про надання правової допомоги, додаткову угоду до нього, детальний опис робіт (наданих послуг) та акт № 101945360 про підтвердження факту надання правничої допомоги адвоката, що підтверджують вказану суму судових витрат у заявленому до стягнення розмірі. Таким чином враховуючи предмет та складність справи, час, необхідний для вчинення дій і надання послуг, зазначених в акті про надання юридичної допомоги, а також засад розумності, справедливості та співмірності, відсутності заперечень сторони відповідача щодо розміру заявленого виду судових витрат, суд приходить до висновку про стягнення на користь позивача з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу надану в суді у сумі 6 000 грн. 00 коп. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 грн. 40 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved