Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої, з урахуванням заяви поданої в порядку усунення недоліків позовної заяви, просить: - позбавити батьківських прав матір [PERSON] , [INFO] , жительку [ADDRESS] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; - стягувати щомісячно із [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку [PERSON] , щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення із позовом до суду та до досягнення дитиною повноліття; - стягнути з [PERSON] судові витрати, які складаються зі сплаченого ним судового збору в сумі 1 211,20 грн, на його користь. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з осені 2023 року позивач та відповідачка стали проживати однією сім`єю у її помешканні. У листопаді [PERSON] завагітніла. Під час вагітності у відповідачки почали проявлятись зміни в поведінці, вона часто поводила себе агресивно, озвучувала дивні висловлювання, різко змінювався настрій. Незадовго до пологів під час одного з нападів агресії [PERSON] порізала ножицями документи власний паспорт та обмінну карту вагітної, які довелося відновлювати. [INFO] у них народилась дочка, [PERSON] . У пологовому відділенні медичні працівники не залишали матір з дитиною в палаті наодинці, що насторожило позивача, проте причин йому ніхто не озвучував. Відповідачка відмовлялась реєструвати народження їхньої доньки, ховала від нього документи, йому та їхнім рідним ледве вдалось її вмовити здійснити реєстрацію народження доньки, доки не сплив місячний термін від її народження. Після народження дитини напади агресії у [PERSON] посилились, вона часто влаштовувала сварки, виганяла його з дому, говорила дивні і незрозумілі речі. Під час одного з таких нападів [PERSON] завдала йому тілесних ушкоджень (роздерла шкіру на обличчі), порізала ножицями дитячий одяг та речі, зірвала з шиї дитини ланцюжок з хрестиком, викинула усі речі, подаровані дочці на хрестини, кричала та погрожувала. Від сусідів співмешканки йому стало відомо, що ознаки психічних розладів у неї спостерігались в минулому, які і неналежне виконання батьківських обов`язків, оскільки раніше [PERSON] вже була позбавлена батьківських прав. Така поведінка матері змусила його ізолювати від неї їхню новонароджену дочку [PERSON] , [INFO] , і він забрав її до свого помешкання. Громадянка [PERSON] своїх батьківських обов`язків відносно їхньої малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , не виконує і не намагається виконувати, її поведінка становить небезпеку для їхньої дочки. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання та повідомленням сторін. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 25.06.2025, зазначеною у протоколі судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Просив позбавити відповідачку батьківських прав та стягнути аліменти. Пояснив, що до народження дочки стосунки у нього з відповідачкою були нормальні, почала себе неадекватно поводити під час вагітності, вона викидала речі, била двері. З дитиною окремо став проживати, коли їй виповнилось 2 місяці. Коли відповідачка навідує дитину, то поводить себе нормально. Відповідачка у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову. Пояснила, що у неї дійсно були психічні зриви. Дитину свою любить, купує дочці речі та продукти, коли може, відвідує її приблизно 2 рази на місяць. Коли перебувала в декреті з дитиною, то в неї почалися психічні зриви, можливо через те, що сама була з дитиною та мала кредит. Вона лікувалась, але наодинці боїться залишатися довго з дитиною, щоб не зірватися. Представник Органу опіки та піклування Вільшанської сільської ради Житомирського району Житомирської області у судовому засіданні просив задовольнити позов. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.. Встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої записані сторони по справі [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] працює з 21.07.2024 водієм навантажувача у ТОВ "АЙС ТІМ", отримав дохід за період з 01.07.2024 по 31.12.2024 в сумі 170 973,37 грн (довідки № 11 від 09.01.2025 та № 8 від 08.01.2025). Як встановлено зі змісту довідок №13 та № 14, виданих Центром надання адміністративних послуг Вільшанської сільської ради Житомирського району Житомирської області 08.01.2025, [PERSON] дійсно зареєстрований і проживає за адресою: [ADDRESS] , та його дочка [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком. Також за вказаною адресою зареєстровані [PERSON] (матір позивача) та [PERSON] (брат позивача). Згідно рішення Виконавчого комітету Вільшаської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 19.11.2024 №122, визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту обстеження умов проживання від 17.01.2025, складеного начальником служби у справах дітей Вільшанської сільської ради, за адресою: с. Вільшанка, вул. Садова, 3, в будинку тепло, чисто та охайно. Наявні необхідні меблі та побутові прилади. Є продукти харчування та приготовані страви. Наявне дитяче ліжечко, візочок, суміші для годування, ванночка для купання, одяг, підгузники, засоби гігієни, дитячі іграшки. Дівчинка доглянута, охайно виглядає, розвиток відповідає віку. Матір дитини [PERSON] не відвідує дитину з жовтня 2024 року. Батько [PERSON] за підтримки бабусі [PERSON] здатен забезпечити потреби дочки [PERSON] . Заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 05.06.2024, яке набрало законної сили 08.07.2024, позбавлено [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Як встановлено зі змісту висновку Вільшанської сільської ради (органу опіки та піклування) про доцільність позбавлення батьківських прав матері [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Вільшанської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 24.01.2025 №23, орган опіки і піклування Вільшанської сільської ради вважає, що наявні усі підстави для позбавлення батьківських прав матері [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. У відповідності до ч.1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 150 СК України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно ч.1 ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини (ч.1 ст.122 СК України). Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Положеннями статті 166 СК України встановлено, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Суд зазначає, що виключно посилання позивача на певні негативні обставини та характеристики відповідачки як матері дитини, які хоч і мали місце, що не заперечувалось самою відповідачкою, зокрема прояви психологічних розладів в певні моменти, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для позбавлення батьківських прав, за відсутності сукупності інших належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження наявності таких правових підстав. Будь-яких медичних документів, які б свідчили про те, що [PERSON] становить небезпеку для своєї дитини через встановлений медичний діагноз, або ж звернень до органів поліції з приводу такої поведінки відповідачки, до суду не подано. Виходячи з того, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки як для матері, так і для дитини, а також те, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків суд, враховуючи встановлені обставини справи, висновок органу опіки і піклування, характер поведінки відповідачки, яка з`являлась в судові засідання та заперечувала проти позбавлення її батьківських прав, її бажання брати участь у вихованні дитини, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити у цій частині. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів суд зазначає наступне. Положеннями статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Частиною першою статті 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями статті 182 СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів у частці від доходу (заробітку) платника аліментів, яка має стягуватись на утримання малолітньої дитини, суд враховує те, що відповідачка є особою працездатного віку, відомості про наявність обставин, які унеможливлюють стягнення з неї аліментів, в матеріалах справи відсутні. Сама відповідачка пояснила, що працює в ТОВ "ФПС ФЛЕКСІБЛС УКРАЇНА" на посаді укладальника-пакувальника. Малолітня дочка [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Отже, позов в частині стягнення з відповідачки аліментів на утримання дочки підлягає до задоволення. Положеннями статті 430 ЦПК України закріплено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Із матеріалів справи встановлено, що позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів 17 березня 2025 року, а тому аліменти підлягають присудженню саме з цієї дати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Оскільки у задоволенні позову в частині про позбавлення батьківських прав відмовлено, у відповідності до ст.141\~ЦПК України судові витрати покладаються на позивача. Згідно положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", беручи до уваги те, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд стягує з відповідачки на користь держави судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: partial