Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

У грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за Договором позики № 76458372 в розмірі 19\~586,93 грн, з яких: 6\~000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13\~586,93 грн - сума заборгованості за відсотками, а також понесених судових витрат. В обґрунтування вказаного позову ТОВ «ФК «ЄАПБ» зазначило, що 25 серпня 2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі ТОВ «1 БАНК») та [PERSON] укладено договір позики № 76458372, на виконання умов якого, Позикодавець надав Позичальнику грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Згідно з п. 1 Договору позики, за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі - «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Підписанням цього Договору позики відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті https://mуcredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п.п. 5.1. п. 5 Договору позики), а також погодився, що до моменту підписання Договору позики вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mуcredit.ua/ru/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі (п.п. 5.3. п. 5 Договору позики). 14 червня 2021 року на підставі договору факторингу № 14/06/21, укладеного між ТОВ «1 БАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», ТОВ «1 БАНК» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БАНК» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Зокрема позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 19\~586,93 грн, з яких 6 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 13\~586,93 грн сума заборгованості за відсотками, оскільки 27 лютого 2024 року між ТОВ «1 БАНК» та ТОВ «ФК ЄАПБ» укладено додаткову угоду № 20 до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року про відступлення прав вимоги згідно з реєстром боржників №17 від 27 лютого 2024 року. Всупереч умовам\~кредитного договору,\~незважаючи на\~повідомлення [PERSON] ,\~останній не\~виконав свого\~зобов`язання.\~Після відступлення\~позивачу права\~грошової вимоги\~до відповідача,\~ [PERSON] \~не здійснив\~жодного платежу\~для погашення\~існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання прав вимог до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 грудня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості; постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. 22 квітня 2025 року судом постановлено ухвалу про визнання явки представника позивача обов`язковою. 28 травня 2025 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» про витребування доказів від АКЦІОНЕРОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», а саме інформацію: щодо наявності у [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) карткових рахунків, відкритих у банку станом на 25 серпня 2023 року; щодо належності [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) карткового рахунку [NUMBER] ; про надходження 25 серпня 2023 року на картковий рахунок [NUMBER] , що належить [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ), грошових коштів в сумі 6\~000,00 грн; виписку по рахунку за номером картки [NUMBER] , що належить [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ). Також 28 травня 2025 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» про долучення доказів, а саме: розрахунку заборгованості за кредитним договором. Ухвалою суду від 02 червня 2025 року клопотання представника ТОВ «ФК «ЄАПБ» про витребування доказів - задоволено. Витребувано від АКЦІОНЕРОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» інформацію: щодо наявності у [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) карткових рахунків, відкритих у банку станом на 25 серпня 2023 року; щодо належності [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) карткового рахунку [NUMBER] ; про надходження 25 серпня 2023 року на картковий рахунок [NUMBER] , що належить [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ), грошових коштів в сумі 6\~000,00 грн; виписку по рахунку за номером картки [NUMBER] , що належить [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ). 30 червня 2025 року на адресу суду, на виконання ухвали суду від 02 червня 2025 року, від АКЦІОНЕРОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» надійшла вище запитувана інформація. 28 липня 2025 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» про витребування доказів від АКЦІОНЕРОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», а саме інформацію: виписку по рахунку за номером картки [NUMBER] , що належить [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ); інформацію про надходження 25 серпня 2023 року на картковий рахунок [NUMBER] , що належить [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ), грошових коштів в сумі 800,00 грн; інформацію про надходження 11 вересня 2023 року на картковий рахунок [NUMBER] , що належить [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ), грошових коштів в сумі 5 200,00 грн. Ухвалою суду від 14 серпня 2025 року клопотання представника ТОВ «ФК «ЄАПБ» про витребування доказів - задоволено. Витребувано від АКЦІОНЕРОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» інформацію: виписку по рахунку за номером картки [NUMBER] , що належить [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ); інформацію про надходження 25 серпня 2023 року на картковий рахунок [NUMBER] , що належить [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ), грошових коштів в сумі 800,00 грн; інформацію про надходження 11 вересня 2023 року на картковий рахунок [NUMBER] , що належить [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ), грошових коштів в сумі 5 200,00 грн. 12 вересня 2025 року, 16 вересня 2025 року та повторно 17 жовтня 2025 року на адресу суду, на виконання ухвали суду від 14 серпня 2025 року, від АКЦІОНЕРОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» надійшла запитувана інформація стосовно карткового рахунку [PERSON] , про зарахування на картку кредитних коштів, що відображено у банківській виписці та звіт по транзакціях. У судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі представника цього товариства, не заперечив щодо ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про місце, день та час судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення, а також оголошенням про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 25 серпня 2023 року між ТОВ «1 БАНК» та [PERSON] укладено договір позики №76458372 (далі - Договір), за умовами якого відповідачу було надано у кредит грошові кошти в сумі 800,00 грн, строком на 30 днів - до 24 вересня 2023 року, знижена процентна ставка/день становить 0,75%, процентна ставка за понадстрокове користування Позикою (її частиною) за день - 2,70%, пеня 2,7% за день, орієнтовна реальна річна процентна ставка 1081,2%, орієнтована загальна вартість позики 980,00 грн. У розділі «Юридичні адреси та реквізити сторін» Договору відповідачем вказано номер карти [NUMBER] . Згідно умов договору ТОВ «1 БАНК» зобов`язалось передати [PERSON] у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (п. 1 Договору). Пунктом 4 цього Договору позики визначено, що проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором. Пунктами 5.1, 5.2, 5.3 Договору передбачено, що позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, в тому числі інформацією, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та нормативно-правовими актами Національного банку України. Позичальник ознайомився на сайті https://mycredit,ua/ua/docuinents-license/ з Офіційними правилами програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (ТМ «MYCREDIT»), в якій визначені умови застосування процентної ставки зі знижкою, а також із правилами постійно діючої акції під умовною назвою «ОН MY FREEDOM (перша позика 0.01%)» для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (ТМ «MYCREDIT»). Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, йому зрозумілі. Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (додаток № 1 до договору позики №76458372 від 25 серпня 2023 року) сторони узгодили суму кредиту за договором в розмірі 800,00 грн, та розмір процентів за користування кредитом - 180,00 грн. 11 вересня 2023 між ТОВ «1 БАНК» та [PERSON] укладено додаткову угоду №76458372 до договору позики № 76458372 (далі Додаткова угода), за умовами якої відповідачу було збільшено суму наданих у кредит грошові коштів з 800,00 грн до 5\~200,00 грн. Там чином, загальний розмір наданої Позики становить 6\~000,00 грн. Орієнтована загальна вартість позики складе 6\~687,00 грн, про що сторони домовились шляхом викладення у новій редакції стовбця 7 Таблиці п. 2 Договору. У розділі «Юридичні адреси та реквізити сторін» Додаткової угоди відповідачем вказано номер карти [NUMBER] . Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (додаток № 1 до договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 76458372 від 25 серпня 2023 року (зі змінами, внесеними згідно додаткової угоди № 76458372 від 11 вересня 2023 року)) сторони узгодили суму кредиту за договором в розмірі 6 000,00 грн, та розмір процентів за користування кредитом - 687,00 грн, загальна вартість кредиту - 6\~687,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості по договору позики № 76458372 від 25 серпня 2023 року, складеного ТОВ «1 БАНК», відповідачу нарахована заборгованість за Договором в розмірі 19\~586,93 грн, з яких тіло 6 000,00 грн; 13\~586,93 грн - проценти. Клієнтом здійснено платежі 25 вересня 2023 року - у розмірі 136,74 грн та 134,01 грн; 30 листопада 2023 року - у розмірі 329,32 грн на загальну суму 600,07 грн. За змістом руху коштів по картці за період 25 серпня 2023 року 25 серпня 2023 року в АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» щодо рахунку [PERSON] , який складено 03 вересня 2025 року, на картку відповідача 5168757399664327 25 серпня 2023 року було здійснено зарахування коштів у сумі 800,00 грн. За змістом руху коштів по картці за період 11 вересня 2023 року 11 вересня 2023 року в АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» щодо рахунку [PERSON] , який складено 03 вересня 2025 року, на картку відповідача 5168757399664327 11 вересня 2023 року було здійснено зарахування коштів у сумі 5 200,00 грн. Відтак, до виниклих між сторонами правовідносин підлягають застосуванню наступні норми матеріального та процесуального права. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень ст. ст. 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до\~частин 1,\~2\~ст.\~207\~ЦК України\~правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~зміст зафіксований\~в одному\~або кількох\~документах (у\~тому числі\~електронних),\~у листах,\~телеграмах,\~якими обмінялися\~сторони,\~або надсилалися\~ними до\~інформаційно-комунікаційної\~системи,\~що використовується\~сторонами.\~У разі\~якщо зміст\~правочину зафіксований\~у кількох\~документах,\~зміст такого\~правочину також\~може бути\~зафіксовано шляхом\~посилання в\~одному з\~цих документів\~на інші\~документи,\~якщо інше\~не передбачено\~законом. Правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо воля\~сторін виражена\~за допомогою\~телетайпного,\~електронного або\~іншого технічного\~засобу зв`язку. Правочин\~вважається таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо він\~підписаний його\~стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 3 Закону України Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. За змістом ст. ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 14 червня 2021 року між ТОВ «1 БАНК» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БАНК» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. 28 липня 2021 року між ТОВ «1 БАНК» та ТОВ «ФК ЄАПБ» укладено додаткову угоду № 2 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, викладено п. 1.3 договору в новій редакції. 27 лютого 2024 року між ТОВ «1 БАНК» та ТОВ «ФК ЄАПБ» укладено додаткову угоду №20 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року про відступлення прав вимоги згідно з реєстром боржників № 17 від 27 лютого 2024 року. Згідно з витягом з реєстру боржників № 17 від 27 лютого 2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, сума заборгованості [PERSON] за Договором 76458372 становить 19 586,93 грн, з яких: 6 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13\~586,93 грн - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру боржників № 17 від 27 лютого 2024 року за договором факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників № 17 від 27 лютого 2024 року кількістю 4333, після чого, з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості. Отож, взяття на себе [PERSON] кредитних зобов`язань та їх невиконання відповідачем і стало причиною звернення позивача за захистом своїх прав до суду. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Суд, проаналізував зміст спірних правовідносин та встановив, що договір між ТОВ «1 БАНК» та [PERSON] укладено в електронному вигляді, із застосуванням одноразового ідентифікатора. Без здійснення вказаних дій [PERSON] кредитний договір не був би укладений сторонами, а тому цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та його укладення у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Волевиявлення позичальника на час укладення договору підтверджено вчиненням фактичних дій, направлених на ознайомлення із умовами кредитування, складанням відповідних документів і внесенням до них конфіденційної інформації, відомої тільки відповідачу, та часткове виконання зобов`язання за договором у вигляді внесення платежів. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20. Таким чином, суд доходить до висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ», як набувача права вимоги до цього боржника, на підставі Договору факторингу від 14 червня 2021 року № 14/06/21, додаткової угоди до цього договору від 27 лютого 2024 року № 20, заборгованості за договором позики № 76458372 від 25 серпня 2023 року та додаткової угоди від 11 вересня 2023 року № 76458372 до договору позики № 76458372 від 25 серпня 2023 року. Так, у наданому позивачем Договорі позики № 76458372 від 25 серпня 2023 року та додатковій угоді від 11 вересня 2023 року до договору позики № 76458372 від 25 серпня 2023 року, вказувалося про те, що граничний строк кредитування 30 днів. Кредит повертається у розмірі 6 000,00 грн, зі сплатою процентів у розмірі 687,00 грн. Саме ця інформація міститься у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, з якими ознайомився та зрозумів позичальник. Іншої інформації щодо розрахунку вартості кредиту на строк понад 30 днів, із зазначенням графіку інших платежів за користування кредиту та суми процентів, матеріали справи не містять. Відповідно до ч. 8\~ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Отже, при вирішенні спірних правовідносин суд зауважує на необхідності застосування положення contra proferentem (з лат. - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). В постанові Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 352/1950/15-ц (провадження № 61-2973св22) зроблено висновок, що договір, як приватноправова категорія, оскільки є універсальним регулятором між учасниками цивільних відносин, має на меті забезпечити регулювання цивільних відносин, та має бути спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Тлумачення правочину - це з`ясування змісту дійсного одностороннього правочину чи договору (двостороннього або багатостороннього правочину), з тексту якого неможливо встановити справжню волю сторони (сторін). Потреба в тлумаченні виникає в разі різного розуміння змісту правочину його сторонами, зокрема при невизначеності і незрозумілості буквального значення слів, понять і термінів. Згідно з частиною першою\~ст. 637 ЦК України\~тлумачення умов договору здійснюється відповідно до\~ст. 213 цього Кодексу. Висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, висловленому у постанові від 14 травня 2022 року у справі № 944/3046/20 (провадження № 61-19719св21), стверджується, що у разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у ч.ч. 3, 4\~ст. 213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення «contra proferentem». «Contra proferentem" (лат. «verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem») - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав. Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які «не були індивідуально узгоджені» («no individually negotiated»), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір «під переважним впливом однієї зі сторін». Тобто, «contra proferentem» має застосовуватися у разі, якщо є два різні тлумачення умови (чи умов) договору, а не дві відмінні редакції певної умови (умов) договору, з врахуванням того, що: «contra proferentem» має на меті поставити сторону, яка припустила двозначність, в невигідне становище. Оскільки саме вона допустила таку двозначність; «contra proferentem» спрямований на охорону обґрунтованих очікувань сторони, яка не мала вибору при укладенні договору (у тому числі при виборі мови і формулювань); «contra proferentem» застосовується у тому випадку, коли очевидно, що лише одна сторона брала участь в процесі вибору відповідних формулювань чи формулюванні тих або інших умов в договорі чи навіть складала проект усього договору або навіть тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою; у разі неясності умов договору тлумачення умов договору повинно здійснюватися на користь контрагента сторони, яка підготувала проект договору або запропонувала формулювання відповідної умови. Поки не доведене інше, презюмується, що такою стороною була особа, яка є професіоналом у відповідній сфері, що вимагає спеціальних знань. Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули\~Закону України\~від\~22\~листопада\~1996\~року\~№\~543/96-В\~«Про\~відповідальність\~за несвоєчасне\~виконання\~грошових\~зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої\~статті 42 Конституції України\~участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Тому при стягненні заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, якими визначено тіло кредиту, строк кредитування і розмір відсотків, а саме у 6 000,00 грн тіло кредиту, 30 днів строк Договору, 687,00 грн розмір відсотків за Договором, а не завуальованими, неясними умовами, які дозволяють кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно великі суми грошових коштів за користування кредитом. Це не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, до стягнення з відповідача на користь нового кредитора - позивача підлягають тільки 6 000,00 грн тіло кредиту, та 86,93 грн проценти (687,00 грн 600,07 грн), оскільки відповідачем здійснювалося погашення заборгованості на суму 600,07 грн, що вбачається з розрахунку описаного вище. Таким чином, суд доходить до висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ», заборгованості за договором позики № 764458372 в сумі 6\~086,93 грн. Згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 87344 від 15 листопада 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 3 028,00 грн. Отож, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 941,00 грн (6\~086,93 * 3 028,00 : 19 586,93), пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 525, 526, 530, 546, 549, 598, 610, 625, 1046-1054 ЦК України, та

Outcome: partial