Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

04 червня 2025 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на (Одна друга) частку квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначила, що вона є спадкоємицею [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] .Після смерті батька позивачки [PERSON] , державним нотаріусом Другої фастівської державної нотаріальної контори Київської області була заведена спадкова справа №72/2025.До складу спадщини належить (Одна друга) частка квартири [ADDRESS] , на яку свого часу [PERSON] не оформив право власності в порядку спадкування після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.08.2025 року державним нотаріусом було відмовлено позивачціу видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з (Одна друга) частки квартири [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що із наявних матеріалів спадкової справи нотаріус не може встановити обставин прийняття [PERSON] спадщини після смерті його матері [PERSON] , а тому за відсутністю у спадкоємця необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її батька та роз`яснив право звернутися до суду (роз`яснення державного нотаріуса від 25.04.2025 №336/02-14, постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії від 08.08.2025 року). За таких обставин, з метою захисту своїх прав стосовно спадкового майна, позивачка звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на частку зазначеної квартири в порядку спадкування за законом, якавходить до складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від10.06.2025 рокуприйнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.Одночасно витребувано від Другої Фастівської державної нотаріальної контори, державного нотаріуса Бігіч Світлани Юріївни (Київська обл., м. Фастів, вул. Шевченка, 4) спадкову справу, відкриту після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; Витребувано від Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області (54030, м. Миколаїв, вул. Аркасівська, буд. 14/6) спадкову справу, відкриту після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , якщо така справа заводилась (реєструвалась). 20.06.2025 року на адресу суду від представника Козій А. О., яка діє в інтересах Миколаївської міської ради, надійшли письмові пояснення, в яких представник проти позову заперечувала за недоведеністю позовних вимог та просила розглянути справу без участі представника Миколаївської міської ради. 25.08.2025 року на адресу суду від державного нотаріуса Бігіч С.Ю. надійшла копія спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 26.08.2025 року від Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області надійшла відповідь про те, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилась та не реєструвалась, надано Витяг із Спадкового реєстру про відсутність відомостей щодо реєстрації спадкової справи. Ухвалою суду від 19 вересня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та вирішено клопотання представника позиваач про виклик свідків. В судове засідання з`явився представник позивача адвокат Хорошев В.В., підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази у справі, матеріали спадкової справи 72/2025, правовстановлюючі документи на житлове приміщення квартиру [ADDRESS] , допитавши свідків, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.\~16\~ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочинів недійсними; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків; відшкодування морально (немайнової) шкоди та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ч.1 ст.1218ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст.1222ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч.1 ст.1223 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1268ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України). Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.1296ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст.328 ЦК України). Згідно ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до абз.2 та абз.3п.23 постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~30.05.2008\~року №7\~"Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Факт того, що померлий [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був батьком позивачки [PERSON] , підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] . Серія [NUMBER] , свідоцтвом про одруження Серія [NUMBER] . Спадкова справа номер 73714515 у Спадковому реєстрі, номер у нотаріуса 72/2025 після смерті [PERSON] була заведена державним нотаріусом Другої фастівської державної нотаріальної контори Київської області за заявою позивачки [PERSON] . До складу спадщини, крім іншого, належить частка квартири [ADDRESS] , на яку свого часу [PERSON] не оформив право власності в порядку спадкування після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Як вбачається з матеріалів вказаної спадкової справи інші спадоємці, крім позивача , в установленому законом порядку до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не зверталися. Державним нотаріусом видано [PERSON] , свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] . Постановою від 07.08.2025 року відмовлено у видачі свідоцтва лише щодо спадковог майна, яке складається з квартири [ADDRESS] , оскільки [PERSON] , були пропущені строки на прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Факт того, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була матір`ю [PERSON] , підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] Серія [NUMBER] . Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 22.02.1993р. та Довідки КП«ММБТІ» №2-2575 від 21.04.2025р.,квартира [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та члену її сім`ї [PERSON] , право власності зареєстроване в КП «ММБТІ» 19.09.1999р. за р№ [NUMBER] . Розпорядженням Миколаївського міського голови від 19.02.2016р. №28р назва «вулиця Карла Лібкнехта» змінена на «вулиця Шнеєрсона». Згідно довідки Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання від 22.04.2025р. [PERSON] з 02.10.1964р. по день смерті була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Згідно довідки Відділу з питань організації надання адміністративних послуг Глевахівської селищної ради від 25.03.2025р. №79/05-10 [PERSON] з 18.12.2018р. по день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до змісту письмового роз`ясненнявід 25.04.2025 №386/02-14 та постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №598/02-31/14 від 07.08.2025р.,державний нотаріус Бігіч С.Ю. позивачці [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з частки квартири [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що із наявних матеріалів спадкової справи нотаріус не може встановити обставин прийняття [PERSON] спадщини після смерті його матері [PERSON] , а тому за відсутністю у спадкоємця необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її батька та роз`яснив право звернутися до суду. Як пояснили допитані в судовому засіданні в якості світдків [PERSON] , яка є двоюрідною тіткою позивачки, та [PERSON] , яка є сусідкою померлих осіб, [PERSON] , проживав постійно за адресою квартира [ADDRESS] майже все своє життя, завдовго до 2021 року він проживав разом з матір`ю [PERSON] , вони проживали двох, іноді їх навідувала онука [PERSON] . Останні п`ять років до смерті [PERSON] , вже дуже хворіла, потребувала постійного стороннього догляду, отже [PERSON] постійно перебував з матір`ю иа поховав її. Наприкінці 2024 року донька [PERSON] забралла його до себеб на лікування, де він і помер. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29\~ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця\~проживання в\~Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Аналогічні висновок щодо застосування норми права викладені у Постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року по справі № 484/747/17 (провадження № 61-44149св18). Згідно наявних у справі документів, батько позивачки [PERSON] постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини в квартирі [ADDRESS] , вони вели спільне господарство, [PERSON] обслуговував квартиру, сплачував комунальні витрати на утримання квартири, після смерті матері здійснив її поховання та продовжував проживати у цій квартирі до переїзду у зв`язку з необхідністю лікування, що свідчить про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ,та підтверджується дослідженими під час розгляду справи доказами: -квитанції електронних платежів за комунальні послуги за 2021-2023 роки, в яких зазначена адреса приміщення: [ADDRESS] , та реквізитикарткового рахунку платника; -виписка про рух коштів по рахунку [PERSON] за період з 01.01.2021 по 31.05.2021, з 01.07.2021 по 31.12.2021: -- Акт про проживання, складений найближчими сусідами по [ADDRESS] - -покази свідків [PERSON] , [PERSON] . Однак, позивачка не має можливості отримати свідоцтво про права на спадщину на вищевказану частку квартири, оскільки батько позивачки [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , але під час життя не встиг оформити спадкові права та отримати свідоцтво про права на спадщину. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати сплачені при подачі позову.

Outcome: approved