Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник позивача через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом в якому просив: поновити строк позовної давності; стягнути із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» (далі Товариство, ТОВ «Він Фінанс») заборгованість за кредитним договором №318427 від 19.09.2018 (далі Кредитний договір) у розмірі 23060,12 грн. та судові витрати, а саме: судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 25.07.2024 відповідно до протоколу загальних зборів ТОВ «Довіра та Гарантія» перейменовано на ТОВ «Він Фінанс». Вказує, що 19.09.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем укладено договір про надання фінансового кредиту №318427 на суму 4000 грн у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Первісний кредитор умови договору виконав у повному обсязі, а відповідач належним чином не виконав зобов`язання внаслідок чого у нього утворилася заборгованість у сумі 17620 грн, яка складається із: суми основного боргу 4000 грн; суми боргу за процентами 2160 грн; суми боргу за пенею та штрафами 10560 грн. Зазначає, що 12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (ТОВ «Він Фінанс) було укладено договір факторингу №1 та додаткову угоду №11. На виконання договору факторингу підписано реєстр прав вимоги до боржників, зокрема до відповідача [PERSON] за Кредитним договором. Загальна заборгованість перед новим кредитором за Кредитним договором складає 23060,12, яка складається: заборгованість за Кредитним договором 17620 грн; сума збитків з урахуванням 3% річних 1587,25 грн; сума збитків інфляційних витрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань 3852,87 грн. Щодо строків позовної давності представник позивача зазначає, що враховуючи практику застосування норм права Верховним судом, в силу приписів, зокрема ч.6\~ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», строк на звернення до суду із позовною заявою, який настав під час дії обмежень карантинного характеру, має бути продовженим, а отже заява про застосування строків позовної давності має бути визнаною як передчасна та в її задоволені має бути відмовлено. Крім цього, до об`єктивних причин звернення до суду із захистом своїх прав та інтересів, позивачем виокремлюється також введення воєнного стану на території України. У зв`язку з вищевикладеним представник позивача просить стягнути з відповідача на користь Товариства вказану заборгованість та судові витрати. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 11.08.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін. \~ \~ \~ \~Правом подати відзив на позов або будь-які заперечення щодо змісту і вимог позовної заяви відповідач не скористався. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалося рекомендованим листом за місцем реєстрації. Відповідно до трекінгу поштового відправлення «Укрпошти» поштове відправлення було вручено одержувачу 22.08.2025. Згідно з постановою Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 надіслання листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб говорити про належне повідомлення, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю суду. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Щодо строків позовної давності слід зазначити наступне. Відповідно до ст.ст.\~256,\~257,\~258,\~259,\~261 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Разом з тим, пунктом 12\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями\~257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Зазначений карантин введено з 12.03.2020\~року Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року № 211\~(із наступними змінами і доповненнями), який тривав до 30 червня 2023 року. Крім того, згідно з п.19\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~у період дії воєнного стану в Україні, введеного\~Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Таким чином, з урахуванням введення карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) 12.03.2020 року, а також введення воєнного стану в Україні 24.02.2022, строк дії якого продовжено по даний час, 3-річний строк позовної давності, передбачений\~ст.257 ЦК України, не сплив та був продовжений на строк дії такого карантину, а в подальшому зупинений у зв`язку із введенням воєнного стану, то позивачем позов пред`явлено у межах строку позовної давності. Судом встановлено, що 19.09.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено індивідуальну частину договору №318427 про надання фінансового кредиту, у вигляді електронного документа, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 4 000, 00 грн. строком на 30 днів, з фіксованою процентною ставкою 0. 01 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом (3, 65 % річних) у межах строку надання. Кредитний договір містить відомості про те, що останній підписано електронно-цифровим підписом 19.09.2018 о 09:36:14 год. У відповідності до ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». \~ \~ \~ \~Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підтвердження надання кредиту на підставі вказаного договору ТОВ «Авентус Україна» надало інформацію щодо даних, які підтверджують видачу кредиту на платіжні картки клієнтів, зокрема код авторизації [PERSON] по Кредитному договору creditplus-693498 та лист ТОВ «ФК «Вей Фор Пей» відповідно до якого останній підтвердив про успішні перекази на картки клієнтів, зокрема 19.09.2018 на суму 4000 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі WayForPay creditplus-693498. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Жодних доказів на спростування факту отримання коштів, користування наданими кредитними коштами, тобто, існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора, відповідачем надано не було. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). \~ \~ \~ \~Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. \~ \~ \~ \~Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.02.2014 року № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 року №231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). \~ \~ \~ \~Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. \~ \~ \~ \~Судом встановлено,\~що 12.04.2018 між первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу №1. Відповідно Договору факторингу ТОВ «Авентус Україна» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» права вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Авентус Україна» за плату та на умовах, визначених Договором. \~ \~ \~ \~\~ \~ \~ \~Відповідно до Реєстру прав вимоги №12 від 30.01.2019 на виконання умов Договору факторингу №1 від 12.04.2018 до ТОВ «ФК «Довіра\~та Гарантія»перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. \~ \~ \~ \~25.07.2024 року загальними зборами учасників ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було прийнято рішення про зміну найменування Товариства та затверджено повне найменування ТОВ «Він Фінанс». \~ \~ \~ \~Згідно розрахунку заборгованості, наданої ТОВ «Авентус Україна» заборгованість відповідача за Кредитним договором станом на 30.01.2019 складала 17620 грн, з яких: основний борг 4000 грн; проценти 2160 грн; штраф 900 грн; пеня 10560 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. \~ \~ \~ \~За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1054 ЦК України). \~ \~ \~ \~Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). \~ \~ \~ \~Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. \~ \~ \~ \~За п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Щодо стягнення з відповідача нарахованих інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних суд зазначає наступне. Згідно з ч.2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до положень\~ст.625 ЦК України\~є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Разом з тим,\~Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року №2120-IX\~(набрав чинності 17 березня 2022 року)\~розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України\~доповнено пунктом 18 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~ст.625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». \~ \~ \~ \~За розрахунком позивача 3 % річних та інфляційних витрат за прострочення грошового зобов`язання за основним боргом за період з 23.02.2019 по 23.02.2022 вбачається, що основна сума заборгованості за договором становить 17620 грн. Інфляційні витрати (інфляційне збільшення) за останній період з 23.02.2019 по 23.02.2022 становлять 3852,87 грн., а також 3% річних (штрафні санкції) за період прострочення грошового зобов`язання становлять 1587,25 грн., що разом складає 23060,12 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати за несвоєчасне виконання зобов`язання та 3 % річних за період з 23.02.2019 по 23.02.2022. Оскільки судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе за договором зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у заявленому розмірі, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Як передбачено ч.4 та ч.5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п.2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Враховуючи фактично надані послуги адвоката зі складання позовної заяви, суд визнає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень. Крім того, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved