Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом до суду в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до відповідачки про стягнення боргу за кредитним договором та просить стягнути з відповідачки за договором позики №73241818 від 20.10.2024 суму заборгованості в розмірі 25934,08 грн., з яких: 8000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 1150,08 грн. - заборгованість за відсотками, 15984 грн.\~заборгованість за пенею, 800 грн комісія, а також судові витрати. Позов мотивовано тим, що 20 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений договір позики №73241818. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників, зокрема, до відповідачки у розмірі 25934,08 грн., з яких: 8000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 1150,08 грн. - заборгованість за відсотками, 15984 грн.\~- заборгованість за пенею, 800 грн комісія за надання кредиту. Посилаються на те, що всупереч умовам кредитного договору, незаважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала своїх зобов`язань. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 25934,08 грн. Ухвалою суду від 16.09.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.43). Представник позивача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с.46), в позові просив справу розглядати у відсутність представника позивача. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи\~(а.с.45), та не повідомила суд про причини неявки, заяви про розгляд справи без її участі чи відзиву на позов не надала. Ухвалою суду від 16.10.2025 року встановлено заочний розгляд справи. За вказаних обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 20.10.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір №73241818, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в розмірі 8000,00 грн., строком на 16 днів, денна процентна ставка 0,813% (а.с.5-11). Вказаний договір було підписано відповідачкою шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором 16005. Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту (а.с.12) загальна вартість кредиту становить 9040,64 грн., з яких сума кредиту 8000 грн.; сума нарахованих процентів за користування кредитом 240,64 грн. Доказів на спростування факту укладення вказаного договору та отримання кредитних коштів відповідачкою не надано, як і не надано доказів, які б спростовували доводи позивача щодо укладення кредитного договору та розміру заборгованості. Вказаний кредитний договір підписаний електронним підписом з одноразовими ідентифікаторами. У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону№ 675-VIII). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формічастина 12\~статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Щодо набуття ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги за вказаним кредитним договором. Згідно частини першої статті 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Так, судом встановлено, що 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено Договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ "ФК "ЄАПБ" (Фактор) зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (Клієнта) (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах Боржників, які формуються згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору (а.с. 15-17). Також між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладались Додаткові угоди до Договору факторингу №14/06/21, зокрема Додаткова угода № 7 про пролонгацію договору Факторингу (а.с. 18, 19, 20). Відповідно до Реєстру боржників №44 від 21.02.2025 до ТОВ "ФК "ЄАПБ" перейшло право вимоги за кредитним договором №73241818 - боржник [PERSON] , сума заборгованості разом 25934,08 грн. (а.с. 23). Щодо виконання взятих зобов`язань за кредитним договором відповідачкою. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач зазначав, що у зв`язку порушеннями зобов`язань відповідачка має заборгованість за договором позики №73241818 від 20.10.2024 в сумі 25934,08 грн., з яких: 8000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 1150,08 грн. - заборгованість за відсотками, 15984 грн.\~- заборгованість за пенею, 800 грн комісія за надання кредиту (а.с.24). Стаття 1054 ЦК України\~передбачає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, як це передбачено\~ст. 526 ЦК України. Згідно з нормою\~статті 562 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 611 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені у статтях\~1050,\~625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2\~статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц). Так в даному випадку відповідачка за договором позики №73241818 від 20 жовтня 2024 року з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» отримала кредитні кошти в сумі 8000 грн. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення [PERSON] отриманих в кредит коштів зі сплатою відсотків за користування кредитом, в межах визначеного сторонами строку кредитування. Таким чином, оскільки відповідачка не виконала взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені кредитним договором, отримані в кредит кошти не повернула, позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту) по вищевказаному договору, підлягають задоволенню. При цьому, вирішуючи питання про стягнення сум заборгованості за відсотками суд враховує, що за змістом\~ст. 1048 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 р по справі № 300/438/18. Так, за умовами договору №73241818 від 20.10.2024 року укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було передбачено надання кредиту в розмірі 8000 грн, строком на 16 днів, процентна ставка 0,813%, по 04.11.2024 року (а.с.5-11). Тому, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» має право на нарахування та стягнення процентів за період визначений кредитним договором користування кредитними коштами, а саме за 16 днів - з 20.10.2024 року по 04.11.2024 року, що, виходячи із установлених у договорі процентних ставок (0,813% на добу) становить 1040,64 (8000*0,813/100*16) грн. Таким чином, сума заборгованості за відсотками за користування кредитом, відповідно до умов договору щодо розміру відсоткової ставки та строку кредитування становить 1040,64 грн, яка й підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також за умовами п.2.2.4. договору №73241818 від 20.10.2024 року сторонами погоджено нарахування комісії за надння кредиту у розмірі 10% від суми кредиту, що складає 800 грн., отже така сума підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідачки на його користь пені в розмірі 15984 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на даний час його дію не припинено. Як передбачено п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлано, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). При цьому, в наданій довідці-розрахунку (а.с.24) не вказаний період нарахування пені, однак, враховуючи, що кредитний договір між сторонами був укладений 20.10.2024 року, тобто в період дії в Україні воєнного стану, відповідно й пеня за невиконання/неналежного виконання зобов`язання, також нарахована в період дії в Україні воєнного стану. Отже, позивачем не враховано вищевказаних положень Закону України «Про споживче кредитування» і перехідних положень ЦК України та безпідставно нараховано пеню за невиконання/неналежного виконання зобов`язання, а тому вимога щодо стягнення з відповідачки на користь позивача пені в розмірі 15984 грн. задоволенню не підлягає. Таким чином, у зв`язку з порушеннями зобов`язань відповідачка має заборгованість за кредитним договором №73241818 від 20.10.2024 в розмірі 9840,64 грн., що складається з заборгованості за основною сумою боргу 8000\~грн., заборгованості за відсотками 1040,64 грн., комісії 800 грн. Таким чином, оскільки відповідачка не виконує умов кредитного договору, добровільно та в визначені строки не сплачує визначені договором платежі, а відповідач набув право грошової вимоги до відповідачки за вказаним кредитним договором, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 9840,64 грн. Відповідно до\~ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру, поданих юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 3028 грн. З відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на 37,94% з розрахунку: 9840,64 грн. (сума задоволених позовних вимог) х 100% : 25934,08 грн. (сума заявлених позовних вимог) = 37,94% (відсоток задоволених позовних вимог). Сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідачки складає 1148,82 грн. з розрахунку: 3028 грн. (сума сплаченого судового збору) х 37,94% (відсоток задоволених позовних вимог). На підставі викладеного,

Outcome: partial