Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначається, що сторони з 13.07.2019 перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак через відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння, а також різні погляди на сімейне життя та обов`язки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач переконана, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить як її інтересам, так і інтересам їх спільної дитини. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , яка залишається проживати разом із позивачем. З огляду на зазначені обставини позивач просила суд розірвати вказаний шлюб, а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати зі сплати судового збору. 01.08.2025 року суддею було відкрито провадження у справі та визначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 19). Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від останніх не надійшло, відзиву на позов належним чином повідомлений відповідач не подав, у зв`язку з чим судом була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які містяться в матеріалах справи як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 13.07.2019 Нетішинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області під актовим записом № 89, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Як наголошується у ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних відносин чи їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Із позовної заяви судом встановлено, що через відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння, а також різні погляди на сімейне життя та обов`язки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач переконана, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить як її інтересам, так і інтересам їх малолітньої дитини. Відповідачем не надано суду доказів, що спростовують доводи позивача, а також не надано доказів, які підтверджують можливість подальшого спільного життя подружжя та збереження їх шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У ч. 3 ст. 105 СК України зазначається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом було встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Отже, оскільки судом було встановлено, що сім`я сторін розпалася, позивач наполягає на розлученні, а відповідач не подав відзиву на позов, тим самим виявивши небажання вжити заходів для збереження шлюбу з позивачем, суд вважає за необхідне задовільнити позовну заяву повністю та розірвати шлюб між ними. Згідно з ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Також відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн підтверджується платіжною інструкцією №2 від 24.07.2025 та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с. 1, 13). Враховуючи те, що суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених останньою судових витрат зі сплати судового збору у вказаному розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: approved