Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Описова частина Стислий виклад позиції позивача Акціонерне товариство «Таскомбанк» (далі АТ «Таскомбанк») звернулося до суду з зазначеною позовною заявою до відповідача, в якій просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 29296,63 грн, а також судові витрати. В обґрунтування позову посилається на те, що 28 грудня 2021 року між ТОВ «Таскомбанк» та [PERSON] був укладений договір про комплексне банківське обслуговування № 002/13446062-СК_SB, відповідно до якого позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 20000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом 37 %, строком кредитування 12 місяців з автоматичною пролонгацією. Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість за кредитом та відсотками у розмірі 29296,63 грн, тому позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором. Процесуальні дії у справі Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим у справі визначено суддю Варгаракі С.М. Ухвалою судді Арцизького районного суду Одеської області від 22 липня 2025 року цивільна справа прийнята до провадження, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Відповідачеві визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Встановлено позивачеві п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачеві - п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Одночасно, роз`яснено учасникам справи, що відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Вказана ухвала суду була направлена відповідачеві за зареєстрованим місцем проживання, однак поштовий конверт повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, днем вручення відповідачеві копії ухвали суду є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, тобто 25 вересня 2025 року. Відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі 25 вересня 2025 року, строк для подання відзиву - 10 жовтня 2025 року, строк для подання відповіді на відзив 15 жовтня 2025 року. Водночас, частиною 1 статті 275 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У період з 13 жовтня 2025 року по 17 жовтня 2025 року суддя перебував у відпустці, в цей період суддя не міг ухвалювати рішення, строк ухвалення рішення переривався під час перебування судді у відпустці. Суд зазначає, що формальне дотримання 60-денного строку не може обмежувати права сторін на подання процесуальних документів, гарантованих статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. З огляду на викладене, рішення у справі підлягає ухваленню після закінчення строків на подання відзиву та відповіді на нього, що забезпечує реалізацію права сторін на захист, та невідкладно у перший робочий день після виходу судді з відпустки. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд цивільної справи, судом надано можливості та достатньо часу ознайомитись з позовною заявою та надати свої заперечення. У відповідності до статті 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін, а тому суд, у відповідності до частини 5 статті 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з вимогами частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, у зв`язку з чим, відповідно до частини 2\~статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Мотивувальна частина Фактичні обставини справи, встановлені судом Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 грудня 2021 року [PERSON] звернувся до АТ «Таскомбанк» з метою отримання банківських послуг, підписав заяву-договір на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування (а.с. 7-9). Зі змісту заяви вбачається, що [PERSON] , ознайомившись з Публічною пропозицією АТ «Таскомбанк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (Публічна пропозиція), Тарифами АТ «Таскомбанк», просив відкрити поточний рахунок у гривні, операції за яким можуть здійснюватись з використанням електронних платіжних засобів, на його ім`я та виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку Master Card World, а також встановити кредитний ліміт на споживчі цілі у сумі 20000 грн зі строком користування 12 місяців, шляхом кредитування поточного рахунку або на суму, вказану в мобільному додатку в подальшому при встановленні кредитного ліміту в період дії поточного рахунку. Просив відкрити йому поточні рахунки, операції за якими можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів для здійснення розрахунків без фізичного носія (віртуальну картку) у гривні, доларах США та євро. Поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватись з використанням електронних платіжних засобів № 213395002620801143234000001. Проставленням власноручно свого підпису під цією заявою-договором [PERSON] підтвердив, що погоджується з усіма пунктами цієї заяви-договору; акцептує Публічну пропозицію АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне обслуговування фізичних осіб (розміщений на сайті банку за адресою https://tascombank.ua) і беззастережно приєднується до умов договору. Згоден, що дана заява-договір, а також Тарифи банку є невід`ємними частинами договору. Підписанням заяви-договору підтвердив, що ознайомлений з умовами договору, Тарифами, Правилами користування електронним платіжним засобом, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно з вимогами діючого законодавства) та отримав їх примірники у Мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Проект зазначених документів був наданий йому для ознайомлення перед їх укладенням та підписані ним документами повністю відповідають наданим йому банком проектам. Крім того, беззастережно погоджується з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку змінювати (зменшувати або збільшувати) кредитний ліміт. Публічною пропозицією АТ «Таскомабанк» на укладання Договору про комплексне обслуговування фізичних осіб в АТ «Таскомбанк» визначені правила надання послуг фізичним особам за поточним рахунком та рахунком за операціями, здійсненими з використанням електронних платіжних засобів (платіжних карток) (а.с. 14-19). Згідно довідки АТ «Таскомбанк» від 14 липня 2025 року № 28227/47.7, [PERSON] з 28 грудня 2021 року є власником поточного рахунку у валюті гривня № [NUMBER] , який відкрито згідно заяви-договору на укладання договору про комплексне банківське обслуговування з номером кредитного договору № 002/13446062-СК_SB, [NUMBER] , відкритого в АТ «Таскомбанк» (а.с. 62). Виписками по особовому рахунку [PERSON] за період з 28 грудня 2021 року по 16 липня 2025 року підтверджується факт користування позичальником коштами, тим самим підтвердив свою згоду на умови банку щодо встановленого кредитного ліміту (а.с. 28-59). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № 002/13446062-СК_SB,\~\~заборгованість [PERSON] станом на 16 липня 2025 року складає 29296,63 грн, з яких заборгованість: за тілом кредиту 19812,46 грн.; заборгованість за відсотками 9484,17 грн. (а.с. 60). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями частини 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Положеннями статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі статтею 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За приписом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, виходячи з приписів Закону України «Про електронну комерцію», укладення електронного договору можливо шляхом зазначення електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Такий правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі №234/8084/20. Як встановлено судом, 28 грудня 2021 року сторонами підписано заяву-договір на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування. Вказана заява підписана особисто відповідачем [PERSON] . З 28 грудня 2021 року відповідач є власником поточного рахунку у гривні № [NUMBER] , який відкрито на його ім`я до заяви з номером кредитного договору 002/13446062-СК_SB. Відповідач власним підписом підтвердив, що приймає всі умови Публічної пропозиції банку на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, тарифами АТ «Таскомбанк», [PERSON] просив відкрити поточний рахунок у гривні, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, на своє ім`я та виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку «Master Card World» та встановити кредитний ліміт на суму 20000 грн або на суму вказану в мобільному додатку. На підтвердження надання кредиту на підставі вказаного договору позивачем було надано виписку по особовому рахунку за період з 28 грудня 2021 року по 16 липня 2025 року, якою підтверджено факт користування кредитними коштами. Будь-яких заперечень щодо факту отримання коштів, користування наданими кредитними коштами, тобто, існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора,\~\~відповідач [PERSON] суду не надав. Згідно з розрахунком заборгованості, наданого позивачем, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором станом на 16 липня 2025 року становить 29296,63 грн, яка складається із заборгованості: за тілом кредиту 19812,46 грн, за відсотками 9484,17 грн. Даних про те, що відповідачем були повернуті кошти за вказаним кредитним договором, матеріали справи не містять. Всупереч принципу змагальності цивільного судочинства, визначеного статями 12, 81 ЦПК України, відповідач не надав свій контррозрахунок боргу за кредитними договорами та не надав жодних доказів на спростування наведених позивачем розрахунків заборгованості за кредитами. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1\~статті 12 ЦПК України). Згідно із положеннями частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1\~статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1\~статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1\~статті 80 ЦПК України). За змістом частин 1-3\~статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням того, що відповідач уклав вищевказаний кредитний договір, отримав кредитні кошти, однак вчасно їх не повернув, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 29296,63 грн. У зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача, відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2422,40 грн., сплаченого позивачем при звернені з наявним позовом до суду, оскільки сплата судового збору підтверджена платіжною інструкцією (а.с. 1). На підставі статей 11, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 626, 627, 628, 638, 639, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved