Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Короткий виклад позиції позивача та відповідача. АТ «Універсал Банк» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначалося, що 10.02.2024 [PERSON] встановив мобільний додаток Monobank. Пройшовши реєстрацію та надавши свій пакет документів, відповідач підписав Анкету-заяву Клієнта до Договору про надання банківських послуг «Monobank», шляхом застосування цифрового власного підпису. Положеннями Анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом із Умовами і Правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при надання банківських послуг щодо карткових рахунків (Мonobank / Universal Bank), Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач погодився, з наступним: невід`ємною частиною Анкети-заяви є запевнення до Договору про надання банківських послуг "«Monobank», з підписанням якого 10.02.2024 в мобільному додатку договір набуває чинності. Запевненням відповідач підтвердив: отримання примірника Договору в Мобільному додатку monobank; ознайомлення та згоду з умовами Договору, згідно з яким буде здійснюватися відкриття та обслуговування його рахунків, розміщення вкладів, отримання споживчого кредиту тощо; укладання Договору; зобов`язався виконувати умови Договору: що інформація передбачена ч. 2, ст. 12 Закону «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» йому надана шляхом розміщення у Договорі та на офіційному сайті Банку У п. 2 Анкети-заяви відповідач просив встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 69 600,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . На суму наданого кредиту Банк нараховує відсотки. Пільговий період за карткою до 62 днів, пільгова відсоткова ставка 0,00001% річних. Розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами 4% від заборгованості. Базова відсоткова ставка 3,1 % на місяць. Збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості 6,2 % на місяць. У разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою. Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не повернув своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі), що має відображення в розрахунку заборгованості за договором. На залишок простроченої заборгованості Банк нарахував неустойку, передбачену Тарифами. Станом на 27.01.2025 у відповідача прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів. Банк 27.01.2025 направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, у зв`язку з чим кредит 26.02.2025 став у формі «на вимогу». Станом на 04.06.2025 загальний розмір заборгованості відповідача становить 103 558,09 грн, із якого: 67 652,70 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом, 14 110,83 грн заборгованість за пенею. 01.10.2025 від представника відповідача адвоката Солода В.М. до суду надійшов відзив на позовну заяву. Згідно скерованого до суду відзиву, відповідач позов визнав частково, а саме в частині стягнення щ нього заборгованості по тілу кредиту. Не заперечував укладення з позивачем Договору про надання банківських послуг, отримання та користування кредитними коштами. Просив відмовити у стягненні пені на підставі п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а саме у зв`язку із законодавчою забороною здійснення таких нарахувань. 01.10.2025 до суду надійшла відповідь на відзив. Позивач свої вимоги підтримав, просив задовольнити. Щодо вимоги про стягнення пені, то позивач вказав таке. Зазначена пеня це складова самого зобов`язання за договором, а не штрафна санкція. Тому звільнення від нарахування пені по кредиту не передбачено пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України. Нахований розмір пені є таким, що не відноситься до штрафних санкцій, заборонених до нарахування та стягнення у період дії воєнного стану. Сама по собі наявність воєнного стану не звільняє боржника від виконання договірних зобов`язань та не позбавляє кредитора права на реалізацію договірних заходів забезпечення. Рух справи. 19.08.2025 представник позивача Мєшнік К.І., в інтересах АТ «Універсал Банк» скерував до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Степченка М.Ю. від 26.08.2025 указану цивільну справу передано на розгляд до Чорнобаївського районного суду Черкаської області, за підсудністю. На адресу Чорнобаївського районного суду Черкаської області справа надійшла 18.09.2025 та цього ж дня згідно зі ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) автоматизованою системою документообігу суду, з урахуванням положень ст 36, 37 ЦПК України, визначено головуючу суддю Шарую Л.О. та передано їй дану справу. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 19.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В подальшому ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив провести розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач і його представник у судове засідання не з`явилися. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, скерований до суду відзив підтримує. Виходячи з приписів ст.ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності представника позивача та відповідача. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із розглядом справи судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Застосовані норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19. Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Положеннями статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями ст. 625 ЦК України унормовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази та нормативні акти. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що АТ «Універсал Банк» в рамках проекту «Monobank» надає кредити клієнтам шляхом відкриття поточних рахунків клієнтам (фізичним особам) з видачою спеціального платіжного засобу - платіжної картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «Monobank» за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та довідки про ідентифікаційний код фізичної особи в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням: https://www.monobank.ua/terms 10.02.2024 відповідачем підписана Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг (а.с. 14-18). За змістом цієї заяви відповідач звернувся до Позивача із анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту на суму, вказану у Мобільному додатку. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язалася виконувати його. Відповідно до Анкети-заяви відповідач підтвердив, що усі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного цифрового підпису. Усе листування щодо цього договору просила здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору. Одночасно із Договором, відповідачу було надано для ознайомлення Паспорт споживчого кредиту «Чорної картки monobank» (зворотній бік а.с. 18-20). Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі зарезервувавши кошти та надавши відповідачу платіжну картку № [NUMBER] (а.с. 21). Згідно з довідкою про розмір встановленого ліміту від 04.06.2025, відповідачу був встановлений такий кредитний ліміт: 10.02.2024 80 000,00 грн, 29.09.2024 69 700,00 грн, 14.11.2024 69 600,00 грн (а.с. 21). Згідно Розділу II Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, Банк надає інформацію про кредитний ліміт Платіжної карти до її активації за допомогою Мобільного додатку та / або контактного центру Банку (а.с. 23-2). Відповідно до Умов отримання кредитів на суму наданого Кредиту Банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту, з розрахунку 365/366 календарних днів у році, за процентними ставками, зазначеними в Тарифах. Також процентна ставка за Кредитом на місяць, наступний за звітним, вказується Банком у мобільному додатку. Клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж у розмірі та термін, зазначені в Мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу Клієнт повинен сплатити штраф за несплату щомісячного мінімального платежу згідно з тарифами. Банк розглядає будь-який надісланий платіж Клієнта як визнання Клієнтом даного штрафу в розмірі платежу, що надійшов, але не більше суми штрафу, визначеного тарифами. Розділом II Умов і Правил визначено, що: - за порушення строків сплати щомісячного мінімального платежу Клієнт сплачує Банку відсотки в подвійному розмірі від базової процентної ставки, зазначеної в тарифах, що діє на дату нарахування відсотків. Відсотки в подвійному розмірі, замість базового розміру процентної ставки, зазначеного в тарифах, нараховуються від суми загальної заборгованості з моменту виникнення заборгованості під час дії пільгового періоду за карткою, внаслідок не внесення щомісячного мінімального платежу в повному обсязі, або за кожен календарний день поточного календарного місяця, в якому Клієнт своєчасно не вніс щомісячний мінімальний платіж за звітний місяць після закінчення дії пільгового періоду за карткою. У разі усунення Клієнтом вищезазначених порушень процентна ставка за користування Кредитом встановлюється у розмірі базової процентної ставки, зазначеної в тарифах; - у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся Заборгованість за Кредитом вважається простроченою (істотне порушення Клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої заборгованості Банк нараховує, а Клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із тарифами, але не більше 50 % від суми, одержаного Клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування Кредитом у розмірі 0,00001 % річних. При цьому, суд звертає увагу, що без ознайомлення з Умовами і Правилами обслуговування, Тарифами унеможливлюється подальша активація карти через мобільний додаток та, відповідно, унеможливлюється використання послуг monobank. Враховуючи, що послуги банку в проекті monobank надаються дистанційно через мобільний додаток в режимі реального часу, а Умови і правила, які включають тарифи та інформацію, яка підлягає доведенню до відома споживачів перед укладенням договору споживчого кредитування, надані відповідачу саме через мобільний додаток, суд доходить висновку, що відповідач був ознайомлений з правилами, які діяли на час підписання анкети-заяви та відповідно до ст. 3, 627 ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання. Таким чином, наведене свідчить про укладення сторонами в установлений законом спосіб кредитного договору, в тому числі погодження сторонами Умов обслуговування рахунків фізичної особи, шляхом проставляння ними електронного цифрового підпису. Згідно наданої суду таблиці розрахунку заборгованості відповідач взятих на себе зобов`язань по договору не виконав, своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом не надав, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, яка станом на 04.06.2025 складає 103 558,09 грн, із якої 67 562,70 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 14 110,83 грн заборгованість за пенею, 21 884,56 грн заборгованість за порушення грошового зобов`язання (а.с. 11). Наявність заборгованості у відповідача перед позивачем також підтверджується дослідженою судом випискою про рух коштів по рахунку (а.с. 13). Наданий позивачем розрахунок є зрозумілим та доступним, містить усю необхідну інформацію щодо періоду та розміру виникнення боргу. Згідно відзиву на позовну заяву відповідач не оспорює та визнає укладення між ним та позивачем Договору про надання банківських послуг від 10.02.2024, отримання та користування кредитними коштами, наявність загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 67 562,70 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд, урахувавши положення ч. 1 ст. 82 ЦПК України та надані позивачем докази про укладення Договором про надання банківських послуг від 10.02.2024, наявність заборгованості, дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 67 562,70 грн. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за пенею в сумі 14 110,83 грн та заборгованості за порушення грошового зобов`язання в сумі 21 884,56 грн, то суд дійшов такого. У відповіді на відзив позивач стверджує, що нарахована ним пеня не є штрафною санкцією за невиконання чи неналежне виконання грошового зобов`язання, а є формою забезпечення виконання зобов`язань, прямо передбаченою умовами договору. Зазначена пеня це складова самого зобов`язання за договором, а не штрафна санкція. Тому звільнення від нарахування пені по кредиту не передбачено пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України. Суд не погоджується з такими доводами позивача. Так, відповідно до ст 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені. Тобто, за змістом вказаних правових норм кредитор має право нараховувати та отримувати неустойку (штраф, пеню) виключно у разі порушення боржником взятого на себе зобов`язання. За своєю правовою природою неустойка є видом відповідальності боржника за неналежне виконання зобов`язання. Відповідно до п. 18 Прикінцевих те перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Правовий режим воєнного стану в Україні діє з 24.02.2022 по теперішній час. Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за пенею та заборгованості за порушення грошового зобов`язання, задоволенню не підлягають. За вказаних обставин позов підлягає частковому задоволенню. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно зі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Представником відповідача до суду надано копію пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] від 27.08.2025, згідно якого [PERSON] є особою з інвалідністю другої групи. Отже, відповідач є особою звільненою від сплати судового збору. Частиною 6 статті 141 ЦПК України встановлено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір в розмірі 3 028,00 грн. Ураховуючи часткове задоволення позову, в розмірі 67 562,70 грн (65,33 %), позивачу має бути компенсовано за рахунок держави 1 978,19 грн (65,33 %). На підставі викладеного,

Outcome: partial