Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

Представник позивача Дідух Є.О. в інтересах позивача Товариства з обмеженою відповідальністю УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 118\~389 грн 37 коп., судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп., а також витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 19.12.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір №4228075 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до умов вказаного договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. За взаємною згодою сторони погодили наступні умови договору: відповідно до п.1.2. тип кредиту кредит, сума кредиту складає 13\~900 грн 00 коп. Згідно з п.1.3 Договору строк кредиту 350 днів: з 19.12.2023 року по 02.12.2024 року. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 25 днів. На підставі погоджених умов, викладених в п.2.1. договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору. Відповідно до зазначених вище умов договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало їй кредит у сумі 13\~900 грн 00 коп., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану банком АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що підтверджується копією довідки платіжного провайдера-ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ». 23.09.2024 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі договору факторингу № 23/09/2024 за плату відступило, а ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» набуло право грошової вимоги до відповідача. Враховуючи зазначене, до ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» відповідно до укладеного договору факторингу від 23.09.2024 №23/09/2024 перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором №4228075 від 19.12.2023 загальна сума заборгованості склала 94\~086 грн 07 коп., з якої заборгованість з тіла кредиту 13\~900 грн 00коп. , заборгованості за процентами 80\~198 грн 58 коп. Відповідно до умов строк дії п.1.3 Договору № 4228075 від 19.12.2023 строк кредиту 350 днів: з 19.12.2023 року по 02.12.2024 року. Станом на дату укладення договору факторингу від 23.09.2024 строк дії договору №4228075 від 19.12.2023 року не закінчився. А тому, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» у період з 24.09.2024 по 02.12.2024 (70 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у розмірі 2,5% в день, у розмірі 24\~303 грн 30 коп. Всупереч умовам договору, відповідач не виконав свого зобов`язання, після укладення договору факторингу та переходу права вимоги не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості ані на рахунки позивача, ані на рахунки первісного кредитора. Зазначив, що позивач не заявляє вимог щодо стягнення штрафних санкцій, а тому відповідач станом на 02.12.2024 року має заборгованість у загальному розмірі 118\~389 грн 37 коп., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту 13887 грн 49 коп., заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором 80\~198 грн 58 коп., заборгованості за нарахованими позивачем процентами (за 70 календарних днів) 24\~303 грн 30 коп. Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Морозова В.В. від 02.07.2025 року відкрито провадження у справі; вирішено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін 17.09.2025 року за наявними у ній матеріалами; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; встановлено позивачу триденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подачі до суду відповіді на відзив, а відповідачу триденний строк для подачі заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів. Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до частини п`ятої статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, та зазначено строки подання такого клопотання. Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду справи. Судове засідання призначене на 17.09.2025 року відкладено до 13.10.2025 року у зв`язку із відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про судове засідання. Зокрема, про судове засідання, призначене на 13.10.2025 року відповідача було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення повідомлення про виклик до суду за місцем її реєстрації, однак конверт з поштовою кореспонденцією повернувся до суду без вручення із зазначенням причини повернення адресат відмовився від отримання. Факт неотримання відповідачем у справі кореспонденції, яка направлена судом з дотриманням вимог процесуального закону за належною адресою, суд вважає таким, що зумовлений не об`єктивними причинами, а є наслідком суб`єктивної поведінки відповідача. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від будь-якої зі сторін до суду не надійшло, а відтак, відповідно до вимог частини п`ятої статті 279 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Правом на подачу відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк відповідач не скористалась. Згідно з частиною восьмою статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З клопотаннями про відкладення розгляду справи учасники справи не звертались. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 19.01.2023 року між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та [PERSON] було укладено кредитний договір №4228075. На умовах, встановлених договором, Товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (п. п. 1.2 п. 1 договору). Відповідно до умов договору, тип кредиту кредит, сума кредиту складає 13\~900 грн.; строк кредиту - 350 днів; періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 25 днів. На підставі умов, викладених в п. 2.1. договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору. Відповідно до п. 10 договору відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «19293», аналогічним способом останньою підписано паспорт споживчого кредиту та інформаційне повідомлення. Пунктом 1.4.1. Договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 2,5 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 Договору. Пунктами 1.5, 1.6 Договору визначено, що орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк кредиту 133 839, 05 % річних (п. 1.5.1 Договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 135 525 грн (п. 1.6.1 Договору). Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п. 1.8 Договору). Відповідно до п. 4.1. договору, сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з графіком платежів, крім випадку, визначеного в п.4.3. Договору. Згідно з п. 5.1 Договору Товариство має право: вимагати від Клієнта повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених Договором (п. 5.1.1 Договору); укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Клієнта але з обов`язковим повідомленням Клієнта про таке відступлення протягом 10 робочих днів з дати такого відступлення у спосіб, визначений ч. 1ст. 25 Закону України «Про кредитування», що забезпечить доведення до відома споживача такого факту (п. 5.1.3 Договору). Відповідно до п 9.7.1 Договору останній укладається шляхом направлення його тексту, підписаного з боку Товариства електронним підписом, що створений шляхом накладення на Договір аналогу власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами електронного копіювання (за зразком попередньо узгодженим Сторонами), в Особистий кабінет/Мобільний застосунок «Credit7» для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Клієнта, що відтворений шляхом використання Клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується автоматично на стороні Товариства для кожного разу використання та направляється Клієнту на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ІТС Товариства/зазначений в цьому Договорі. Введення Клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору створює підпис Клієнта на Договорі та вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору. Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для Клієнта та реальної річної процентної ставки за Договором про споживчий кредит № 4228075 та Паспортом споживчого кредиту доведено до відома відповідачу інформацію про суму кредиту, строк кредитування, загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом, суму кредиту за договором, чисту суму кредиту, суму платежу за розрахунковий період, кількість днів у розрахунковому періоді, дату видачі кредиту, дату платежу тощо. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало та надало відповідачу кредит у сумі 13 900 грн 00, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, яка була зазначена у договорі про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4228075, що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» про перерахування коштів, а саме 19.12.2023 р. на суму 13\~900 грн. 12.03.2019 між ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» укладено договір про переказ коштів №РК-П-19/03-01. Позивачем надано Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» від 21.11.2023, не підписані відповідачем. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 4228075 від 19.12.2023 р. за період з 19.12.2023 по 23.09.2024 заборгованість складає 94086 грн 07 коп., яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 13\~887 грн 49 коп., суми заборгованості за процентами 80198 грн 58 клп. 23.09.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», як фактором, укладено договір факторингу №23/09/2024, згідно з умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осібборжників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до п. 1.2 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається після підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно з додатком №2 та надходження ціни продажу у повному обсязі, відповідно до п.3.3 цього договору, на рахунок клієнта, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. На виконання наведеної вище умови Договору факторингу 23.09.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» був підписаний акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу № 23/09/2024 від 23.09.2024 року. Платіжна інструкція №42 від 30.09.2024 підтверджує сплату ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на користь ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» грошових коштів у сумі 1601559,81 грн за договором факторингу №23/09/2024 від 23.09.2024. Згідно з витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу № 23/09/2024 від 23.09.2024 року ТОВ «Українські фінансові операції» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 94086 грн 07 коп., з яких: 13887 грн 49 коп.- сума заборгованості за основною сумою боргу, 80198 грн 58 коп.- сума заборгованості за відсотками. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» є фінансовими установами, що підтверджується відповідними свідоцтвами. Згідно з розрахунком ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» відповідачу [PERSON] за кредитним договором №4228075 від 19.12.2023 нараховувалися проценти за користування кредитом за період з 24.09.2024 по 02.12.2024 (70 календарних днів) за стандартною процентною ставкою у розмірі 2,5% в день, у розмірі 24\~303 грн 30 коп. Листом АТ КБ «ПриватБанк», наданого на ухвалу суду про витребування доказів, підтверджено, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , на яку 19.12.2023 здійснено переказ коштів у сумі 13\~900 грн 00 коп. Ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Згідно частин 1, 2 статті 11\~ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст.204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст.639\~ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України Про електронну комерцію. Згідно статті 3 Закону України Про електронну комерцію електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12\~статті 11 Закону України Про електронну комерцію). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610\~ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611\~ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Статтею 1077\~ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі статтею 12, частиною першою статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом, між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] 19.12.2023 року укладено договір про надання кредиту №4228075 в електронному вигляді, яким передбачено передачу коштів в безготівковій формі шляхом їх зарахування на платіжну картку позичальника. Отже, підписавши вищевказану угоду електронним підписом, відповідач добровільно погодилась у письмовому вигляді на умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання та порядок та розмір сплати відсотків за користування кредитом. За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» виконало свої зобов`язання за договором належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти, проте відповідач, отримавши кредитні кошти, в порушення взятих на себе зобов`язань, суму боргу по кредиту не повернула. Враховуючи те, що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило право вимоги ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» за договором № 4228075 від 19.12.2023 до відповідача, у позивача наявне право на пред`явлення позову про стягнення заборгованості за цим договором. Згідно розрахунку заборгованості, яку надано позивачем, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» становить 118 389 грн 37 коп., яка складається з заборгованості за основним боргом 13\~887 грн 49 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 104\~501 грн 88 коп., а отже саме такий розмір заборгованості підлягає стягненню із відповідача. Відповідно до ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до статті 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частин першої шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України закріплено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Враховуючи положення статей 137 та 141 ЦПК України, сторона має право на відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката за умови подання нею до суду заяви про відшкодування таких судових витрат, яка подана до судових дебатів у справі, подання доказів таких витрат (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, здійснені ним витрати, необхідні для надання правничої допомоги, тощо) до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у справі. В обґрунтування розміру понесених позивачем ТОВ «Українські фінансові операції» витрат на правничу допомогу у розмірі 10000 грн 00 коп. до матеріалів справи надано копії наступних документів: договір № 01/08/2024-А про надання юридичних послуг від 01.08.2024 року, укладений між ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» та адвокатом Дідух Є.О.; заявку № 4228075 від 24.02.2025 року на виконання доручення до договору № 01/08/2024-А про надання юридичних послуг від 01.08.2024 року; акт №4228075 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 01/08/2024-А про надання юридичних послуг від 01.08.2024 року, згідно якого адвокатом Дідух Є.О. надано юридичні послуги на загальну вартість 10 000 грн.; рахунок на оплату № 4228075-24/03/2025 від 24.03.2025 року на суму 10 000 грн. Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» послуг адвоката та понесення витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 грн 00 коп. Разом з тим, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 01 серпня 2019 року в справі № 915/237/18, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved