Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ» (далі позивач, Товариство, ТОВ «Закарпаттяенергозбут») звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 53 877,86 грн та судового збору. Позивач зазначив, що є учасником ринку електричної енергії та постачальником універсальних послуг на території Закарпатської області. Між Товариством та відповідачем 26 серпня 2021 року було укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 250008458, відповідно до якого відповідач споживав електричну енергію для потреб об`єкта за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказує, що під час перевірки оператором системи розподілу ПрАТ «Закарпаттяобленерго» встановлено факт споживання відповідачем електричної енергії на непобутові потреби без належної організації окремого комерційного обліку. За результатами перевірки складено акт про порушення, який розглянуто комісією оператора системи розподілу та визнано правомірним. На підставі цього ТОВ «Закарпаттяенергозбут» здійснило перерахунок вартості спожитої електроенергії і виставило відповідачу коригуючий рахунок. Після оплати відповідачем частини боргу за попередній період, постачання електроенергії тривало, однак за спожиту електроенергію за розрахунковий період лютий-березень 2025 року відповідач розрахунків не провів, унаслідок чого утворилася заборгованість у зазначеному розмірі. Позивач вважає, що відповідач порушив умови договору, оскільки не здійснив повної оплати за фактично спожиту електроенергію у встановлений строк, що є підставою для стягнення з нього заборгованості на користь ТОВ «Закарпаттяенергозбут». Ухвалою суду від 02 вересня 2025 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (т. 1, а.с. 48-49). 11 вересня 2025 року представником відповідача через систему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву (названому як заява) (т. 1, а.с. 70-75). У відзиві на позов представник відповідача заперечив проти задоволення позову, зазначивши, що його довіритель є власником земельної ділянки з кадастровим номером 2110800000:04:001:0061 площею 0,16 га, розташованої в с. Кіреші Хустського району Закарпатської області, на якій здійснює будівництво житлового будинку згідно з будівельним паспортом від 10.07.2024 року. Будинок перебуває на стадії будівництва та не введений в експлуатацію. Зазначив, що між [PERSON] та «Закарпаттяенергозбут» 26.08.2021 року укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 250008458, і на вказаній адресі відкрито особовий рахунок, за яким він систематично здійснює оплату спожитої електроенергії, що підтверджується наданими квитанціями та повідомленнями з електронного застосунку. На думку представника відповідача, позивач безпідставно здійснив перерахунок вартості електроенергії за тарифом для непобутових споживачів, оскільки використання електроенергії здійснюється виключно для побутових потреб. Вважав, що акт про порушення, складений оператором системи розподілу, не містить опису фактичного порушення, показників обліку, відомостей про лічильник та не підтверджує неправомірного споживання. Вважає, що дії позивача є необґрунтованими, оскільки він не довів факт використання електроенергії на непобутові потреби та підстави застосування іншого тарифу. У зв`язку з цим просив відмовити у задоволенні позову. 16.09.2025 представником позивача через систему «Електронний суд» подано відповідь на відзив (т. 1, а.с. 154-160) в якій зауважив, що доводи відповідача про необґрунтованість позовних вимог є безпідставними та такими, що не спростовують підстав позовної заяви. В судовому засіданні представник позивача адвокат Фартушок Т. І. підтримав позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві. Представник відповідача адвокат Баховський М. М. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення, доводи та заперечення учасників цивільного процесу, всебічно, повно й об`єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов наступних висновків. Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України (далі по тексту ЦПК України) звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4\~ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Пунктом 5 частини третьої статті 2 ЦПК України встановлено, що основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність, який виходячи зі змісту статті 13 цього Кодексу полягає в наступному: --- Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13). --- Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (частина друга статті 13). --- Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частина третя статті 13). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини перша та друга статті 12\~ЦПК України). Відповідно до положень статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, на підставі принципу змагальності сторони учасники справи з метою ухвалення рішення на свою користь зобов`язані повідомити суду істотні для справи обставини, надати суду докази, які підтверджують, або спростовують ці факти, а також вчиняти процесуальні дії, спрямовані на те, щоб переконати суд у необхідності ухвалення бажаного для них рішення. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно з положеннями статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частиною першою статті 77 та частиною другою статті 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Положеннями статті 79\~ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно норм статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За змістом статті 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відносини, пов?язані з постачанням електричної енергії на роздрібному ринку електричної енергії регулюються, зокрема, Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 № 2019-VIII (далі по тексту Закон України «Про ринок електричної енергії», в редакції чинній на момент виникнення заборгованості), Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 року, (далі по тексту ПРРЕЕ, Правила, в редакції, чинній на момент виникнення заборгованості), іншими нормативно правовими актами та договорами, що укладені між відповідними учасниками такого ринку. Із матеріалів справи та встановлених судом обставин убачається таке. [PERSON] є власником земельних ділянок кадастровий номер 2110800000:04:001:0061 загальною площею 0,16 га та кадастровий номер 2110800000:04:001:0064 загальною площею 0,0800 га, розташованих за адресою: Закарпатська область, місто Хуст, с. Кіреші, на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 13 листопада 2019 року, цільове призначення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) (т. 1, а.с. 78-82, 84-90). На підставі будівельних паспортів від 10.07.2024 року [PERSON] розпочав будівництво житлових будинків на вищевказаних земельних ділянках (т. 1, а.с. 91-93). Згідно будівельних паспортів адреса будинків: [ADDRESS] та [ADDRESS] . 26.08.2021 між ТОВ «Закарпаттяенергозбут» та [PERSON] було укладено публічний Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 250008458 (далі Договір) (т. 1, а.с. 40-45). Як вбачається із заяви-приєднання до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах комерційної пропозиції № 1 «універсальна» постачання електричної енергії Постачальником здійснювалося на об`єкт «житловий будинок» за адресою: [ADDRESS] (т. 1, а.с. 37). Відповідно до п. 1.1 Договору, цей Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до цього Договору, згідно із заявою-приєднання, яка є додатком 1 до цього Договору. Згідно з п. 2.1 Договору, за цим Договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Пунктом 3.3 Договору визначено, що умови надання універсальних послуг Споживачу визначаються комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього Договору. Відповідно до п. 5.1 Договору споживач розраховується з Постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього Договору. Згідно п. 5.8. Договору, розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. У відповідності до п. 4.12 ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. У відповідності до п. 4.3 ПРРЕЕ, дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг. Відповідно до пп. 1 п. 6.2 Договору, Споживач зобов`язався забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору, а в свою чергу Постачальник відповідно до пп. 2 п. 7.2. обчислювати і виставляти рахунки Споживачу відповідно до вимог та у порядку, передбачених ПРРЕЕ та цим Договором, а також згідно пп. 1 п. 7.1 цього Договору має право на отримання від Споживача оплату за поставлену електричну енергію та інші послуги згідно з умовами цього Договору. У відповідності до розділу 10 Комерційної пропозиції № 1 «універсальна» для побутових споживачів якщо в процесі виконання Договору Постачальником буде встановлено невідповідність Споживача обраній комерційній пропозиції, Споживач має обрати іншу комерційну пропозицію, про що повідомляє Постачальника шляхом надання відповідної заяви-приєднання протягом 5 робочих днів з дати отримання відповідного повідомлення Постачальника. За спірні періоди Постачальник має право здійснити перерахунок за цінами іншої комерційної пропозиції, обраної Споживачем чи визначеної Постачальником самостійно після збігу встановленого для подання заяви-приєднання строку. Відповідно до ПРРЕЕ та умов договору, побутовий споживач зобов`язаний використовувати електричну енергію виключно для власних побутових потреб і не має права застосовувати пільговий тариф для провадження господарської, комерційної чи підприємницької діяльності. ПрАТ «Закарпаттяобленерго» встановлено, що [PERSON] на своєму об`єктів за адресою: [ADDRESS] споживає електричну енергію на непобутові потреби, внаслідок чого ОСР складено Акт про порушення, який згідно протоколу засідання комісії з розгляду Актів про порушення ПрАТ «Закарпаттяобленерго» від 27.02.2025 року за № 1051 визнано таким, що відповідає вимогами п. 8.2.5 ПРРЕЕ, а відтак таким, що складено правомірно, оскільки має місце факт виявленого порушення ПРРЕЕ (т. 1, а.с. 33-35). Посилання відповідача на те, що акт не містить опису фактичного порушення, показників споживання чи технічних параметрів обліку, не можуть бути прийняті судом до уваги. Відповідно до пунктів 8.2.5 та 8.2.6 ПРРЕЕ, акт про порушення складається за встановленою формою, яка не передбачає детального викладення технічних характеристик, а лише констатацію факту невідповідності умов споживання встановленому виду тарифу. Крім того, відповідач не скористався передбаченим законом правом оскаржити зазначений акт або рішення комісії у судовому порядку, що свідчить про його згоду з викладеними у них висновками. Відповідно до окремих положень п. 2.3.12. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою HKPEKП від 14.03.2018 року за № 312, у разі виявлення оператором системи фактів споживання побутовим споживачем та іншими споживачами електричної енергії за фіксованою ціною для побутових споживачів на непобутові потреби (на потреби для яких застосування фіксованої ціни на електричну енергію не передбачено) оператор системи складає акт про порушення ПPPEE, в якому зазначаються зобов`язання споживача здійснити заходи з усунення виявленого порушення шляхом негайного припинення споживання електричної eнepгії на непобутові потреби та протягом 30 днів з дня складення акта про порушення ПPPEE організації комерційного обліку на непобутові потреби та укладення договору з електропостачальником за відповідним тарифом. Підтвердженням факту споживання електричної енергії за фіксованою ціною для побутових споживачів на непобутові потреби, можуть слугувати: - отримана інформація від місцевих органів державної влади, місцевого самоврядування, податкової служби; - рекламні вивіски та фасадні таблички на об`єктах; - зафіксовані фото (відео) з відповідною рекламою; - рекламна інформація з продажу товарів чи надання платних послуг на відповідних сайтах мережі Internet тощо. Такий акт про порушення розглядається оператором системи у порядку передбаченому розділом VIII цих Правил. Оператор системи надає копію протоколу комісії з розгляду акта про порушення цих Правил відповідному електропостачальнику та додаткову інформацію, необхідну для здійснення коригуючого розрахунку електропостачальником щодо дати останнього контрольного огляду чи технічної перевірки, дати усунення порушення, величини договірної потужності об`єкта споживача та обсягу (помісячно), що підлягає перерахунку не пізніше наступного робочого дня після розгляду акта про порушення цих Правил на засіданні комісії. Згідно положень абз.абз. 1-2 п. 8.2.6. ПPPEE, акт про пopyшення розглядається комісією з розгляду актів про порушення, що створюються оператором системи i має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників оператора системи. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення. У відповідності до абз. 18 п. 2.3.12 ПРРЕЕ електропостачальник на підставі рішення комісії з розгляду акта про порушення ПРРЕЕ, проводить перерахунок вартість за фактично спожиту електричну енергію на об`єкті споживача за відповідним тарифом (ціною) згідно чинного законодавства з дня останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку чи технічної перевірки до дня виявлення порушення, але не більше ніж за 6 місяців та за період з дня виявлення порушення до дня його усунення, та надає споживачу коригуючий платіжний документ для оплати. Товариство здійснило перерахунок та виставило [PERSON] коригуючий рахунок від 09.04.2025 року на суму 13 488,15 грн та направило відповідний лист «Про надання інформації» за № 001-13/748 від 09.04.2025 року за його адресою (т. 1, а. с. 32, 30-31). 10.04.2025 [PERSON] було повністю погашено заборгованість за коригуючим рахунком, що підтверджується копією дубліката чека від 10.04.2025 (т. 1, а.с. 108). Факт сплати зазначеного рахунку свідчить про визнання відповідачем обставин, що стали підставою для його виставлення, а саме використання електроенергії не за побутовим призначенням. Відповідач оплативши зазначену суму фактично визнав обґрунтованість виставленого нарахування та відсутність заперечень щодо правомірності дій постачальника. Така поведінка споживача, відповідно до положень статей 612 та 613 Цивільного кодексу України, розцінюється як добровільне виконання грошового зобов`язання, що виключає підстави для заперечення факту правопорушення. [PERSON] звернувся до ПрАТ «Закарпаттяобленерго» із заявою датованою 27.02.2025 року, якою він повідомив про усунення порушень встановлених актом № 141420 від 07.02.2025 (т. 1, а.с. 107). З відповіді ПрАТ «Закарпаттяобленерго» від 06.10.2025 року № 154-28/12685 (т. 1, а.с. 186-188) вбачається, що під час розгляду акту про порушення № 141420 від 07.02.2025 року комісією ПpAT «Закарпаттяобленерго» з розгляду актів про порушення, [PERSON] подав заяву від 27.02.2025 року (вх. № 2558/154-24 від 27.02.2025 року), в якій він зазначив про усунення вищевказаного порушення, однак не надав цьому жодних доказів. Також, 27.02.2025 року та в подальшому працівниками ПрАТ «Закарпаттяобленерго» було проведено моніторинг інтернет ресурсів (у т.ч. соціальних мереж), в результаті чого було виявлено i підтверджено наявність діючого Інстаграм та Фейсбук аккаунтів комплексу під назвою « [INFO] », на яких протягом 2025 року з?являлись нові публікації щодо проведення дозвілля на вищевказаному об`єкті, у т.ч. рекламного характеру. З врахуванням вищевикладеного, як зазначено в листі, твердження [PERSON] у заяві від 27.02.2025 року (вх. № 2558/154-24 від 27.02.2025 р.) щодо усунення виявленого порушення не знайшли свого підтвердження, були спростовані відкритою інформацією в мережі Інтернет, а дії ПрАТ «Закарпаттяобленерго» щодо складання Акту про порушення № 141420 від 07.02.2025 року та прийняття рішення комісією ПpAT «Закарпаттяобленерго», оформленого протоколом № 1051 від 27.02.2025 року, відповідають фактичним обставинам та узгоджуються із вимогами нормативно-правових актів. Ці обставини свідчать, що [PERSON] , продовжив споживати електричну енергію на непобутові цілі, та у зв`язку з наведеним, Товариством для оплати вартості спожитої на об`єкті електричної енергії [PERSON] виставлялися наступні рахунки, зокрема: - за розрахунковий період лютий березень 2025 року Рахунок ПЕЕ № 250008458/3/Ф1 від 01.04.2025 року на загальну суму в розмірі 53 877,86 грн за фактично спожитий обсяг електричної енергії в кількості 4 832 кВт.год. (т. 1, а.с. 29). Таким чином, доводи відповідача про побутове використання електричної енергії для будівництва житлового будинку не знайшли свого підтвердження та спростовуються сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, зокрема протоколом засідання комісії ПрАТ «Закарпаттяобленерго», листом оператора системи розподілу, а також відсутністю належних доказів усунення порушення. Відтак, [PERSON] у встановлені договором та ПРРЕЕ строки оплату за спожиту електричну енергію не здійснив та у такого виникла заборгованість перед ТОВ «Закарпаттяенергозбут» в сумі 53 877,86 грн згідно розрахунку основного боргу (а.с. 28). Відповідно до пунктом 3 частини першої статті 57 Закону України «Про ринок електричної енергії», пп. 1 п. 5.2.1 ПРРЕЕ електропостачальники, мають право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів. Згідно із пунктом 1 частини третьої статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», підпункту 2 пункту 5.5.5 ПРРЕЕ, споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (частина друга статті 509 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Надані відповідачем фотознімки частини будинку та лічильника (т. 1, а.с. 122-125) не можуть бути визнані належними і достатніми доказами спростування факту споживання електричної енергії на непобутові потреби, оскільки вони не містять об`єктивних відомостей, які б підтверджували виключно побутовий характер використання електроенергії, не дають змоги встановити її цільове призначення чи умови споживання. Подані платіжні документи (т. 1, а.с. 108-121) стосуються оплат за побутовим особовим рахунком (т. 1, а.с. 126-144) та відображають проведення платежів за тарифами, передбаченими для побутових споживачів, переважно до моменту виявлення порушення. Вони не підтверджують зміну характеру споживання електроенергії або усунення виявленого порушення. Враховуючи, що відповідачем не надано жодних доказів усунення встановлених порушень, дії оператора системи розподілу та постачальника щодо переведення об`єкта [PERSON] до бази непобутових споживачів є правомірними. Розрахована заборгованість у розмірі 53 877,86 грн відображає вартість фактично спожитої електроенергії на непобутові потреби та підлягає стягненню. Відповідач не довів, що здійснював споживання в межах дозволеної потужності для побутових потреб або що відомості, використані постачальником при нарахуванні вартості електроенергії, є недостовірними. Суд зазначає, що відповідно до принципу змагальності (стаття 12 ЦПК України) саме відповідач мав обов`язок довести наявність обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень. Таким чином, твердження відповідача про свавільність дій позивача та застосування завищеного тарифу спростовуються як документально, так і поведінкою самого відповідача, який сплатив виставлений коригуючий рахунок та не надав доказів неправомірності дій постачальника. Оцінюючи зібрані докази у їх сукупності відповідно до статті 89 ЦПК України, суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ «Закарпаттяенергозбут» є обґрунтованими і підтверджуються належними доказами. Відповідач як споживач за договором постачання електричної енергії не виконав свого обов`язку щодо повної оплати спожитої електроенергії у встановлені строки, чим порушив умови договору та норми чинного законодавства. Отже, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Закарпаттяенергозбут» заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 53 877,86 грн є правомірними та підлягають задоволенню. Враховуючи положення статті 141 ЦПК України, на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, сплачений при поданні позову.

Outcome: approved