Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №\~1142343 від 15.08.2023 року у розмірі 6363,57 грн. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 15.08.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» (далі ТОВ «Слон кредит») і [PERSON] уклали договір про надання споживчого кредиту № 1142343, на підставі якого відповідачу надано кредит на умовах строковості, зворотності та платності. 23.07.2024 року ТОВ «Слон Кредит» і ТОВ «Діджи Фінанс» уклали договір факторингу № 2307-24, на підставі якого позивач набув право вимоги до [PERSON] за вищевказаним кредитним договором. Внаслідок порушення [PERSON] умов договору, неповернення кредитних коштів у встановлені договором строки, а також несплати процентів за договором заборгованість відповідача за кредитним договором № 1142343 від 15.08.2023 року становить 6363,57 грн. З огляду на наведені обставини позивач просить стягнути з [PERSON] зазначений розмір заборгованості, а також судові витрати, що складаються з 2422,40 грн сплаченого судового і 6000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 14.10.2025\~року постановлено провести заочний розгляд у цій справі та ухвалити заочне рішення. Представник позивача у судове засідання не з`явився, разом із позовом заявив клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належним\~чином повідомленим\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи, повторно не з`явився у судове засідання, не повідомивши про причини неявки, до початку розгляду справи по суті відзиву на позовну заяву не подав. Суд установив такі обставини. 15.08.2023 року ТОВ «Слон кредит» і [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства в електронній формі з використанням електронного підпису, у тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором, уклали договір про надання споживчого кредиту № 1142343. Згідно з п. 1.2 договору на умовах, встановлених договором, Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. У п. п. 1.3, 1.4 договору його сторони погодили суму кредиту (загальний розмір), який складає 6250,00 грн та строк кредиту 122 дні з кінцевим терміном повернення 15.12.2023\~року (включно). Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до цього договору (Графік платежів). Відповідно до п. 1.5 договору тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти за процентною ставкою, яка залежить від періоду її встановлення та становить: - за перший день користування кредитом (включно) 25 % у день (9125 % річних); - за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 100,00 % річних. Орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 8863,57\~грн (п. 1.8 договору). У п. 2.1 цього договору його сторони погодили, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання): - у розмірі 5000,00 грн на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки [NUMBER] ; - у розмірі 1250,00 грн на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом відповідно до п. 3.5 договору. Згідно з п. 3.5 договору сплата процентів за перший день користування кредитом здійснюється споживачем в день отримання кредиту. З метою оплати процентів за перший день користування кредитом, споживач доручає товариству утримати суму зазначених процентів з суми кредиту, що підлягає наданню споживачу. На підтвердження виконання ТОВ «Слон Кредит» умов договору №\~1142343 від 15.08.2023 року та надання [PERSON] кредиту до позовної заяви долучено інформаційний лист Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейтек» № 20250626-48 від 26.06.2025 року. Зі змісту цього листа видно, що на виконання договору про організацію переказу грошових коштів № 06062022-1 від 06.06.2022 року ТОВ «Пейтек» 15.08.2023 року здійснило переказ коштів від ТОВ «Слон кредит» у розмірі 5000,00 грн на платіжну картку №\~ [NUMBER] . \~ Згідно з розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «Слон кредит», станом на 15.12.2023 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 1142343 від 15.08.2023 року становила 7313,57 грн, з яких 5000,00 грн заборгованість за кредитом, 1250,00 грн заборгованість за відсотками за перший день користування кредитом, 1091,18\~грн заборгованість за відсотками, 0,00 грн заборгованість за штрафами/пенею. 23.07.2024 року ТОВ «Слон кредит» (клієнт) і ТОВ «Діджи Фінанс» (фактор) уклали договір факторингу № 2307-24, за умовами п. 2.1 якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 4.1 цього договору його сторони погодили, що право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог у формі, наведеній в додатку № 1 до цього договору, за умови виконання фактором вимог перерахування сум грошових коштів фінансування передбачених розділом 3 договору. На підтвердження відступлення на користь ТОВ «Діджи Фінанс» права вимоги за кредитним договором № 1142343 від 15.08.2023 року до позовної заяви долучено копію акта приймання-передачі реєстру прав вимог від 23.07.2024 року, а також витяг з додатку до договору факторингу №\~2307-24 від 23.07.2024 року. Зі змісту вищевказаного витягу видно, що ТОВ «Слон Кредит» відступило ТОВ\~«Діджи Фінанс» право вимоги за кредитним договором № 1142343 від 15.08.2023 року на загальну суму 6363,57 грн, з яких 5000,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 1363,57 грн сума заборгованості за відсотками, 0,00 грн сума заборгованості за комісією, пенею. На підтвердження надіслання [PERSON] досудової вимоги про погашення кредитної заборгованості до позовної заяви долучено копію відповідного листа-претензії №\~3052225799-АВ від 31.07.2024 року. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позовні вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» слід задовольнити з огляду на таке. Відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.\~ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч.\~1\~ст. 207 ЦК України). Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі, що передбачено абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до абз. 1 ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з правилами абз. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до приписів ч. 5 ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та не розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до правил ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України \~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Установлено, що 15.08.2023 року ТОВ «Слон кредит» і [PERSON] уклали договір про надання споживчого кредиту № 1142343, право вимоги за яким надалі перейшло до позивача ТОВ «Діджи Фінанс» на підставі договору факторингу № 2307-24 від 23.07.2024\~року. За умовами вказаного кредитного договору відповідачу надано кредит у розмірі 6250,00 грн на строк 122 дні із встановленням плати за користування кредитними коштами у розмірі 25\~% у день за перший день користування кредитом та 100,00 % річних за всі наступні дні користування кредитом. Отримавши кредит, [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у розмірі 6363,57 грн. Оскільки доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором суду не надано, а сума заборгованості [PERSON] підтверджується розрахунком заборгованості, який відповідач не спростував, з [PERSON] на користь ТОВ «Діджи Фінанс» слід стягнути заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №\~1142343 від 15.08.2023 року у розмірі 6363,57 грн, з яких 5000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 1363,57 грн заборгованість за відсотками. Щодо судових витрат позивача суд зазначає таке. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до\~п.\~п.\~1,\~2,\~6\~ч.\~1\~ст.\~19\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» видами\~адвокатської діяльності,\~зокрема,\~є:\~надання правової\~інформації,\~консультацій і\~роз`яснень з\~правових питань,\~правовий супровід\~діяльності юридичних\~і фізичних\~осіб,\~органів державної\~влади,\~органів місцевого\~самоврядування,\~держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Пунктом 1\~ч.\~2\~ст.\~137\~ЦПК України встановлено, що за результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст.\~137 ЦПК України). Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Установлено, що 01.01.2025 року ТОВ «Діджи Фінанс» (далі клієнт) та адвокат Лівак І. М. уклали договір про надання правової допомоги № 42649746, відповідно до п. 1.1 якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу (правничу допомогу) в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. 30.05.2025 року ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокат Лівак І. М. уклали додаткову угоду № 1142343 до договору про надання правової допомоги № 42649746 01.01.2025 року, у якій розділ 4 договору доповнили новим пунктом 4.9, згідно з яким за здійснення представництва та захист інтересів клієнта в суді у справі про стягнення кредитної заборгованості та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги, пов`язаних з розглядом даної справи, відповідно до умов цього договору клієнт виплачує адвокату гонорар у порядку та строки за погодженням сторін. Виплата гонорару здійснюється на умовах попередньої оплати (авансування), що підтверджується підписаним сторонами відповідним актом про надання професійної правничої допомоги, складеним та підписаним сторонами на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. Згідно з актом № 1142343 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 30.05.2025 року адвокат Лівак\~І.\~М. надала ТОВ\~«Діджи Фінанс» правничу допомогу загальною вартістю 6000,00 грн, що складається з таких послуг: 1) правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи Фінанс» (1,5 год, загальна вартість 2250,00 грн); 2) складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості,\~у тому\~числі попередній\~(орієнтовний)\~розрахунок суми\~судових витрат,\~які позивач\~поніс і\~які очікує\~понести у\~зв`язку із\~розглядом справи (3 год, загальна вартість 3000,00 грн); формування додатків до позовної заяви (письмові докази) (1 год, загальна вартість 750,00\~грн). Згідно з вимогами п.\~п.\~2, 3 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, серед іншого, враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. У постанові від 26.06.2024 року у справі № 686/5757/23 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: approved