Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

08.09.2025 року з Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла цивільна справа за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №718112 від 29.09.2021 року у розмірі 62460,29 грн. ТОВ «Діджи Фінанс» мотивує свої вимоги тим, що 29.09.2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №718112. Підписанням договору [PERSON] , підтвердила, що вона ознайомлений з умовами Публічної пропозиції на укладення Договору про надання споживчого кредиту ТОВ «Слон Кредит», в повному обсязі, з урахуванням Паспорту споживчого, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, Тарифів та складають договір про надання споживчого кредиту. Відповідач уклав кредитний договір №718112 від 29.09.2021 р. з ТОВ «Слон Кредит» та на підставі платіжного документу відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 23000 грн. 28.08.2023 р. згідно умов договору факторингу №2808-23, ТОВ «Слон Кредит» відступлено право вимоги за кредитним договором №718112 від 29.09.2021 р. на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а позивач відповідно набув права вимоги до відповідача. Сума заборгованості за кредитним договором становить 62460,29 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 22610,39 грн; заборгованість за відсотками становить 39849,90 грн; заборгованість за комісійними винагородами становить 0 грн.; заборгованість за пенею становить 0 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 718112 від 29.09.2021 р. у розмірі 62460,29 грн, судові витрати у розмірі 2422,40 грн зі сплати судового збору та 6000 грн витрат на професійну правничу допомогу Представник позивача у судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву 20.10.2025 року про розгляд справи без участі представника позивача, позов просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Зі згоди позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280-281 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. 29.09.2021 між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту. Відповідно до п. 1.1 договору, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується через веб-сайт. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет шляхом перевірки Товариством правильності введення електронних даних, направлених Товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході. Відповідно до п. 1.2 договору, на умовах встановлених договором, Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором. Відповідно до п.1.3 договору сума кредиту (загальний розмір) складає 27\~600,00 грн. Строк кредиту 1096 днів, з кінцевим терміном повернення 29.09.2024 (включно). Детальні терміни повернення кредиту , визначені Графіком платежів, що є додатком №1 до цього договору (п.1.4). Тип процентної ставка фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом(включно) 20 відсотків в день (7300 % річних); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 100 відсотків річних (п. 1.5). Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування у розмірі 23\~000,00 грн за реквізитами платіжної карти [NUMBER] (п. 2.1 договору), в тому числі у розмірі 4600,00 грн на користь Товариства з метою виконання зобов`язань по оплаті процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5 договору. Вказаний договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором В474 29.09.2025 року 15:30:50. Згідно листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №2646_230926180233 від 26.09.2023 року, відповідно до укладеного договору на переказ коштів ФК-П19/09-06 від 30.09.2019 року з ТОВ «Слон Кредит», 29.09.2021 року було успішно перераховано кошти у розмірі 23000,00 грн, маска картки [NUMBER] . 28.08.2023 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Слон Кредит» укладено договір факторингу № 2808-23. Згідно умов договору факторингу №2808-23 клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги зазначені у Реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором. Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу №2808-23 від 28.08.2023 року позивач набув права вимоги до відповідача за кредитним договором №718112 від 29.09.2021 року у розмірі 62460,29 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 22610,39 грн; заборгованість за відсотками становить 39849,9 грн; заборгованість за комісійними винагородами становить 0 грн.; заборгованість за пенею становить 0 грн. Статтею 512\~Цивільного кодексу\~України (надалі - ЦК України) визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні. За однією із таких підстав кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передавання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Крім того, ст.\~516\~ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено відповідним договором або законом. Процесуальне законодавство не містить жодних обмежень щодо можливості заміни кредитора у зобов`язанні, оскільки відповідно до вимог ст. ст.\~512-514\~ЦК України новий кредитор набуває права первісного кредитора у зобов`язанні, у тому числі і право вимоги за кредитним договором. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості врегулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Частиною 1 ст.\~1048\~ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 610, 612\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. У відповідності до ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статті 625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, тому суд приходить до висновку про задволення позову у повному обсязі. Позивачем заявлено клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача подано, договір про надання правничої допомоги №42649746 від 01 січня 2025 року, додаткова угода №718112 до договору №42649746 про надання правничої допомоги від 01 січня 2025 року, детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Ліваком І.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги, акт 722328 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг), свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю. Відповідно до ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На думку суду розмір витрат сторін на правову допомогу є співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатами робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатами на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатами послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторін. Клопотання про зменшення цих витрат відповідачем не заявлено. З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Outcome: approved