Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

У вересні 2025 позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що у відповідача вналідок не виконання своїх зобов`язань, утворилась заборгованість за кредитним договором. Відтак, позивач просить суд: - стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРОШІ 247» заборгованість за договором про споживчий кредит № 2756 від 30.09.2024 року в розмірі 15 300,00 грн. Ухвалою від 11.09.2025 відкрито спрощене провадження з розгляду справи та призначено дату судового розгляду з повідомленням сторін. Представник позивача про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Разом з цим, в прохальній частині позову зазначено про розгляд справи за відсутності. Проти заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, шляхом направлення судових повісток та розміщенням інформації сайті Печерського районного суду м. Києва, тому в силу положень ст. 131 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином. Окрім цього, відповідачем не було подано жодних документів на спростування доводів позивача. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Так, позивач вказує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРОШІ 247» є фінансовою установою, з правом надання послуги - факторингу, надання коштів та банківських металів у кредит (відповідно до змін, зареєстрованих Національним банком України в реєстрі фінансових установ від 15.03.2024 року). 30.09.2024 року між позивачем та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 2756 від 30.09.2024 року в електронній формі. За умовами п. 2.1. Договору, укладеного між позивачем та відповідачем Договору про споживчий кредит, Позикодавець надає Позичальникові грошові кошти в сумі 5 100 гривень 00 копійок, на умовах строковості, зворотності, платності, а споживач зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом. Пунктом 2.5. Договору про споживчий кредит встановлено, що позика надається строком на 27 (двадцять сім) днів. Відповідно до п. 2.2. Договору, Кредит надається Споживачу виключно за допомогою Веб-сайту Кредитодавця за умови ідентифікації Споживача одноразовим ідентифікатором з (дата укладення), шляхом безготівкового перерахунку на номер особистого електронного платіжного засобу Споживача 4149510098358353. Позивачем в порядку встановленому п. 2.2. Договору про споживчий кредит на картковий рахунок Відповідача була перерахована сума позики в розмірі 5 100,00 грн., що підтверджується повідомленням ТОВ «ПРОФІТГІД», номер платіжної інструкції 2608996479, яке надає ТОВ «ГРОШІ 247» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів. Таким чином, позивачем належним чином виконані умови Договору про споживчий кредит, в той час як відповідачем отримані грошові кошти в передбачені строки не повернуті, внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість за Договором про споживчий кредит зі сплати основного боргу, процентів та прострочених процентів. Протягом строку дії Кредиту, встановленого пунктом 2.3. Договору, розмір основних процентів складає: 1.0 % від суми Кредиту, але не менше ніж гривень копійок за перший день користування Кредитом; 1.0 % від суми Кредиту, щоденно, за кожен день користування Кредитом, починаючи з першого дня в межах строку Кредиту, зазначеного в пункті 2.3 цього Договору. При цьому, нарахування процентів проводиться в момент внесення Споживачем коштів на погашення Кредиту та належних на дату погашення платежів. Відповідно до ст. 21 ч. 3 Закону України «Про споживче кредитування», сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. При цьому, нарахування процентів проводиться в момент внесення Позичальником коштів на погашення позики та належних на дату погашення платежів. Відповідно п. 2.1, 2.5.1 Договору про споживчий кредит, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 26.08.2025 року становить 15 300,00 грн., з яких: 5 100,00 грн. - основний борг; 10 200,00 грн.- відсотки за неправомірне користування чужими грошовими коштами відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Окрім цього, представник вказує, що у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно, поверненню підлягає основна сума заборгованості, проценти за позикою (основні та додаткові), нараховані відповідно до пп. 2.1 та пп.2.5.1 договорів за весь строк користування позиченими коштами, які за своєю суттю не є мірою цивільно - правової відповідальності у вигляді неустойки (штрафу, пені) за порушення виконання позичальником умов договору позики, а є нарахованими процентами у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України, за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідно до п.8.1 Договору позики, Заявник до укладення цього Договору отримав від Товариства інформацію, що визначена частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», та в частині другій статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів». На момент виникнення спірних правовідносин, порядок отримання та надання позики регламентувалось Правилами надання грошових коштів у вигляді позики Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРОШІ 247», які розміщуються на офіційному веб-сайті позивача. Згідно п. 4.1, 4.2 Договору, Заявник, що має намір отримати грошові кошти у позику, проходить реєстрацію в Особистому кабінеті на Сайті Товариства. Заявник для оформлення позики здійснює оформлення Заявки на Сайті Товариства шляхом заповнення всіх полів Заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення. Згідно п. 4.5 Договору, Заявник, заповнюючи Заявку, надає свою безвідкличну згоду на передачу Товариству своїх персональних даних та їх обробку для проведення оцінки фінансового стану Заявника та його спроможність виконувати взяті на себе зобов`язання за Договором про споживчий кредит. Згідно п. 4.8 Договору, Підтвердженням згоди Заявника на отримання позики є направлена на розгляд Товариством Заявка про надання позики з одночасною перевіркою банківської платіжної картки. У разі отримання Договору позики засобами електронного зв`язку, Заявник укладає Договір позики з товариством в Особистому кабінеті. Пунктом 6.6 Договору, Заявник погоджується на використання в усіх відносинах, що засновані на першому Договорі про споживчий кредит та на всіх наступних Договорах про споживчий кредит, інших договірних угодах, що можуть бути укладені між Заявником та Товариством, Електронного підпису одноразовим ідентифікатором в якості аналога власноручного підпису між Товариством та Заявником. Таким чином, виходячи з приписів Закону України «Про електронну комерцію», Правил надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «ГРОШІ 247», укладення електронного договору позики з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором не потребує наявності сертифікації ключа ЕЦП підписувача, відомостей про особистий ключ підписувача та інших ознак, властивих звичайному електронному цифровомупідпису без одноразового ідентифікатору. Відповідно до 4.1, 4.2. Правил порядку, Відповідач оформив Заявку для отримання позики, шляхом заповнення всіх полів Заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення, що підтверджується роздруківкою заявки Відповідача з офіційного веб- сайту Позивача. Заявка для отримання позики містить всі ідентифікуючі дані щодо Позичальника, а також фото останнього. На підставі заповненої відповідачем заявки між ТОВ «ГРОШІ 247» та відповідачем було укладено Договір про споживчий кредит в електронній формі. Пунктом 8.1 Договору позики встановлено, що невід`ємною частиною Договору є Правила. Відповідно до п. 4.8 Правил, підтвердженням згоди Заявника на отримання позики є направлена на розгляд Товариством Заявка про надання позики з одночасною перевіркою банківської платіжної картки. Згідно п. 4.9 Правил, дійсність банківської платіжної картки перевіряється за допомогою резервування довільної, заздалегідь невідомої Заявнику суми від 1 до 99 копійок та з послідуючим зазначенням у відповідному полі Особистого кабінету, Заявником точної суми, що була зарезервована. Точну, зарезервовану суму Заявник може дізнатися шляхом звернення у банк, який емітував платіжну картку. Заявнику пропонується звернутись у банк використавши засоби СМС-повідомлень, засоби телефонного зв`язку, тощо. Відповідно до п. 4.10 Правил, відповідність зазначеної суми, підтверджує належність рахунку для перерахування позики Заявнику, та підтверджує згоду Заявника на отримання позики. Згідно до п. 6.10-6.12 Правил, Товариство надає позику в порядку одночасного перерахування суми, зазначеної в Договорі про споживчий кредит на рахунок банківської платіжної картки зазначеної в Заявці. Перерахування грошових коштів здійснюється в строк не пізніше 1 (одного) робочого дня з дати підписання Договору про споживчий кредит Сторонами. Датою укладання Договору про споживчий кредит між Товариством і Позичальником є дата перерахування суми позики на банківський рахунок. Згідно п. 2.6 Договору про споживчий кредит, дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний Позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладання Договору позики між Позичальником і Позикодавцем. Позивачем, в порядку встановленому п. 1.4. Договору про споживчий кредит, через оператора послуг платіжної інфраструктури Platon на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики, що зазначена в Договорі про споживчий кредит, що підтверджується повідомленням ТОВ «ПРОФІТТІД», номер платіжної інструкції 2608996479, яке надає ТОВ «ГРОШІ 247» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк- еквайер здійснює зарахування коштів. При цьому, ТОВ «ПРОФІТГІД» є оператором послуг платіжної інфраструктури, яке уповноважено надавати окремі види послуг в платіжній системі та здійснювати операційні, інформаційні та інші технологічні функції щодо переказу коштів, та діяльність якої регулюється, зокрема, нормами Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». При цьому, на операції по перерахуванню коштів через оператора послуг платіжної інфраструктури не розповсюджується дія Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що затверджена постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, яка встановлює загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків, оскільки ТОВ «ГРОШІ 247» та ТОВ «ПРОФІТГІД» не є банками. Таким чином, реєстрація відповідача на сайті позивача, подання відповідачем заповненої заявки на отримання позики із зазначенням номеру банківської картки для перерахування коштів, підтвердження позивачем заявки на отримання позики у передбачений Правилами спосіб, вчинення відповідних дій щодо отримання позики, свідчить про те, що відповідач був ознайомлений з усіма істотними умовами отримання позики, а Договір про споживчий кредит було укладено та підписано в електронній формі, що в силу приписів ст.ст.6, 627 ЦК України, ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що прирівнюється до договору у письмовій формі. З підстав викладених вище, відповідач прийняті на себе зобов`язання за Договором про споживчий кредит належним чином не виконав, що порушує законні права та інтереси позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення заборгованості за Договором про споживчий кредит на користь позивача. З врахуванням зазначеного, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексуУкраїни передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогокодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За положеннями п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). За змістом ст.626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені визначені ст. 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника суми позики та процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Згідно з частиною 1 статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що між сторонами було укладено договір у відповідності до законодавства. Згідно із ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову, оскільки відповідачем не виконано зобов`язання за електронним кредитним договором внаслідок чого виникла заборгованість на загальну суму 15300,00 грн., що підлягає стягненню в межах розгляду даного спору, а іншого стороною відповідача не було спростовано. Відповідно до частини першої ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду. На підставі викладеного, ст.ст. 525, 526, 536, 598, 599, 612, 625, 629, 1048 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved