Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

01 серпня 2025 року представник позивача [PERSON] адвокат Левченко В.П. звернувся до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/8 частини від усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня звернення і до повноліття дитини, тобто до [INFO] , та аліменти у розмірі 1/8 частини від усіх видів доходу (заробітку) на утримання [PERSON] до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . Вимоги позову обґрунтовані тим, що 20 лютого 2025 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідач проходить службу у військовій частині №\~ [NUMBER] і має регулярний дохід, матеріальну допомогу надає, але її розмір є недостатнім. Малолітня [PERSON] проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, тому просить позов задовольнити. (а.с. 1) Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07\~серпня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.\~(а.с.15-16) Правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, представником скеровано до суду заяву про проведення судового засідання за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, про що зазначив у відповідній письмовій заяві.\~(а.с. 23) Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення, які повернулись до суду без вручення з підстав відсутності адресата за зареєстрованим місцем проживання. (а.с.\~21, 27) Враховуючи положення ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, що повідомлений про дату та час розгляду справи належним чином. Відзив щодо позову та заяв про розгляд справи без його участі не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При таких обставинах суд проводить розгляд справи у відповідності до положень ст. 280 ЦПК України, в заочному порядку, на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні правовідносини. Шлюб між позивачем та відповідачем зареєстрований Світловодським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Одеса) 20 лютого 2025\~року, про що складено відповідний актовий запис №\~20 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] .\~(а.с.\~6) З свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , а [PERSON] батьком. (а.с.\~7) Малолітня [PERSON] проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягами з реєстру територіальної громади. (а.с.\~8-9) Відповідно до положень\~ст. 51 Конституції України\~визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі\~ст.\~180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.\~3 ст.\~181 Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з вимогами\~ч.\~1 ст.182 Сімейного кодексу України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я та\~матеріальне становище\~платника аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За ч.\~2 ст.\~182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст.ст.\~1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Статтею 18 Конвенції ООН «Про права дитини» визначено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Положеннями ст.\~27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989\~року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27\~лютого 1991 року та набула чинності 27 вересня 1991 року встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №\~7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Отже, при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню на утримання дитини, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину, відсутність від відповідача заперечень щодо заявлених вимог, та вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню . Розглядаючи позовну вимогу позивача про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.\~75\~Сімейного кодексу\~України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Отже, за змістом вказаної норми права, можливість отримання аліментів на утримання дружини, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу. Частина 4\~статті 84 Сімейного кодексу України\~визначає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Оцінюючи усі докази у їх сукупності, які містяться в матеріалах цивільної справи та досліджені судом, виходячи з принципу справедливості та розумності, з урахуванням потреб позивача [PERSON] , на вихованні та на утриманні якої знаходиться дитина, яка не досягла трирічного віку та потребує постійного материнського догляду, а також відсутність зі сторони відповідач [PERSON] жодних заперечень та доказів щодо неможливості сплати аліментів на утримання дружини у заявлених розмірах, суд вважає можливим задовольнити вимоги в цій частині у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи норми ч.\~1 ст.\~191 СК України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.\~1 ч.\~1 ст.\~430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до п. 3 ч. 1\~ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. На підставі ч. 6\~ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2\~422 грн 40 к. На підставі викладеного,

Outcome: approved