Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

Адвокат Мевлід Д.М. в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його вимоги тим, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06.09.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кам`янсько-Дніпровського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 73. Від шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, наявність різних поглядів на життя, внаслідок чого шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони проживають окремо, спільно господарство не ведуть, у зв`язку із втратою спільних інтересів, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини, позивач просить шлюб розірвати. Ухвалою судді від 20.08.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено справу до розгляду, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача суду подав заяву, у якій просив розглянути справу у його відсутність, наполягав на задоволенні позовних вимог. Заперечень проти ухвалення заочного рішення не надходило. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про розгляд справи сповіщена у встановленому законом порядку, відповідно до ст. 12-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомила, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст. ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено,\~що сторони\~у справі\~ [PERSON] та\~ [PERSON] перебувають\~у шлюбі,\~зареєстрованому 06.09.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кам`янсько-Дніпровського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 73, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 15 зв.б.). Сторони мають спільних доньок: [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 15), та [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 14 зв.б.). Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин подружжя являється втрата взаєморозуміння та спільних інтересів, різні погляди на життя, спільне проживання сторін однією сім`єю є неможливим. На підставі аналізу наданих позивачем доказів, суд дійшов висновку про підтвердження обставин, викладених позові, про те, що шлюбні відносини між сторонами припинені, збереження сім`ї є неможливим. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.\~109\~СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи, що примирення між сторонами є неможливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, що свідчить про\~\~втрату почуття любові та взаєморозуміння, що призвело до фактичного розпаду сім`ї, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про розірвання шлюбу. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін у справі, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідачем питання про зміну прізвища після розірвання шлюбу, відповідно до ст. 113 СК України, не ставиться, тому судом не вирішується.

Outcome: approved