Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (далі ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ») звернулося до суду з позовною заявою, вказавши, що 07.10.2020 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова допомога» (далі ТОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога») було укладено Договір №842065537. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (далі ТОВ «Таліон Плюс») було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога» передає ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні ТОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (далі ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») укладено Договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передає ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» приймає належні ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах боржників. Відповідно до Реєстру Боржників до Договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набув права грошової вимоги до відповідача за Договором №842065537 від 07.10.2020 у сумі 124\~385,72 грн., з яких: 21\~997,01 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 102\~388,71 грн. - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на свою користь загальну суму заборгованості в розмірі 124\~385,72 грн., а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Ухвалою суду\~від 06.08.2025\~прийнято до\~розгляду позовну\~заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та витребувано докази у справі від АТ КБ «ПриватБанк». 19.08.2025 представником відповідача адвокатом Вовком М.В. скеровано через систему «Електронний суд» відзив на позовну заяву. Як вбачається з відзиву представник відповідача просить позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» до [PERSON] у справі №211/8602/25 задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача суму заборгованості за Кредитним договором №842065537 від 07.10.2020 у розмірі 32\~843,00 грн., з яких: 21\~997,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 10\~846,00 грн. сума заборгованості за відсотками. В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення, як безпідставні. Зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, понесених позивачем, з 7\~000,00 грн. до 4\~000,00 грн. Стягнути з позивача на користь відповідача понесені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 5\~000,00 грн. Здійснити розподіл судових витрат з урахуванням пропорційності розміру задоволених позивних вимог. Розгляд справи проводити без участі сторони відповідача. У судове засідання сторони не з`явилися. Відповідно до прохальної частини позову представник позивача адвокат Тараненко А.І. просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Відповідно до відзиву на позов представник відповідача адвокат Вовк М.В. просив провести розгляд справи без участі сторони відповідача. Враховуючи вимоги частин першої та третьої статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків. За правилами статей 2, 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст.\~77 ЦПК\~України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлено, що 07.10.2020 між [PERSON] та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», в особі директора Андронікової О.О., було укладено Договір №842065537. За умовами договору ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 22\~000,00 грн. на умовах строковості, зворотності і платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за його користування. Кредит надається строком на 30 днів. Кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами, які надані споживачем, а саме [NUMBER] . Вказаний договір було підписано відповідачем шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором: MNV97ZK6, ідентифікатор введено 07.10.2020 о 12:00:45 (а.с. 17, 18 копія договору з графіком розрахунків, а.с. 19 копія заявки, а.с. 24 копія платіжного доручення, а.с. 25, 26 довідка з письмовим поясненням та протоколом). У подальшому 06.11.2020, 04.12.2020, 01.01.2021, 28.01.2021, 27.02.2021, 29.03.2021, 28.04.2021, 27.05.2021 між [PERSON] та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», в особі директора Андронікової О.О., були укладені Додаткові угоди до Договору №842065537 від 07.10.2020, якими пролонгувався строк кредитування, та визначалося, кожною окремо, що Позичальник сплачує фактично нараховані проценти за користування Кредитом. Зокрема, Додатковою угодою від 27.05.2021 до Договору №842065537 від 07.10.2020 визначено, що Договір пролонговано на 29 днів, починаючи з 28.05.2021 (а.с. 20-23 копії додаткових угод, а.с. 26 довідка). Відповідно останній день кредитування 25.06.2021. Підписавши Договір №842065537 від 07.10.2020 та супутні до нього документи, а у подальшому додаткові угоди, якими пролонгувався\~строк кредитування, відповідач погодилася з умовами договору, правилами надання споживчих кредитів від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога». Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20). Зазначені Договір та Додаткові угоди є чинним та підлягає виконанню сторонами. Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом ст. 626, ст. 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно із ч. 1 ст.\~633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 1, ч. 2 ст. 1047 ЦК України). Механізм укладення електронного договору, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законами України\~«Про електронну\~комерцію» та «Про електронний цифровий підпис». Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3, ч. 4, ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону). Статтею 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Враховуючи наведене, кредитний договір між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та відповідачем укладений сторонами правочину в електронній формі шляхом підписання його умов кредитодавцем електронним підписом та позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором, позичальник свої зобов`язання у погоджені сторонами строки виконувала, але частково, сплативши: -06.11.2020 - 1\~716,00 грн. (зараховані в рахунок сплати відсотків), -04.12.2020 5\~236,00 грн. (зараховані в рахунок сплати відсотків), -01.01.2021 - 4\~264,00 грн. (4\~263,60 грн. - зараховані в рахунок сплати відсотків, 0,40 грн. - зараховані в рахунок сплати тіла кредиту), -28.01.2021 2\~665,00 грн. (2\~664,20 грн. - зараховані в рахунок сплати відсотків, 0,80 грн. - зараховані в рахунок сплати тіла кредиту), -27.02.2021 2\~838,00 грн. (2\~837,70 грн. - зараховані в рахунок сплати відсотків, 0,30 грн. - зараховані в рахунок сплати тіла кредиту), -29.03.2021 2\~838,00 грн. (2\~837,70 грн. - зараховані в рахунок сплати відсотків, 0,30 грн. - зараховані в рахунок сплати тіла кредиту), -28.04.2021 2\~838,00 грн. (2\~837,70 грн. - зараховані в рахунок сплати відсотків, 0,30 грн. - зараховані в рахунок сплати тіла кредиту), -27.05.2021 2\~744,00 грн. (2\~743,11 грн. - зараховані в рахунок сплати відсотків, 0,89 грн. - зараховані в рахунок сплати тіла кредиту). У підсумку відповідачем було сплачено відсотки за користування кредитними коштами в загальному розмірі 25\~139,00 грн. та в рахунок сплати тіла кредиту- 2,99 грн. (а.с. 41-44). Також з наданого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» розрахунку вбачається, що нарахування відсотків первісним кредитором здійснювалося по 27.07.2021 (включно). 28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога» передає ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні ТОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. 28.11.2019 Додатковою угодою №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 укладено додаткову угоду №26 від 31.12.2020, згідно з якої строк дії договору продовжено до 31.12.2021. 31.12.2021 - додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022. 31.12.2022 - додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2023. 31.12.2023 - додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2024. Відповідно до Реєстру прав вимоги №144 від 27.07.2021, до Договору факторингу №28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором №842065537 від 07.10.2020 (а.с. 45-50 копія договору з додатками, а.с. 51-56, а.с. 57, 58 копія витягу з реєстру, а.с. 59, 60 копії додаткових угод). Згідно з наданим ТОВ «Таліон Плюс» розрахунком загальна сума заборгованості відповідача станом на 13.09.2021 за Договором №842065537 від 07.10.2020 становила 124\~385,72 грн., з яких: 21\~997,01 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 102\~388,71 грн. - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом (а.с. 61). Нарахування відсотків фактором здійснено за період з 27.07.2021 по 13.09.2021 (включно). 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. 03.08.2021 Додатковою угодою №2 продовжено строк дії договору до 31.12.2022. 30.12.2022 Додатковою угодою №3 продовжено строк дії договору до 30.12.2024. Відповідно до Реєстру прав вимоги №9 від 30.05.2023 до Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набув права грошової вимоги до відповідача за Договором №842065537 від 07.10.2020 (а.с. 62-66 копія договору з додатками, а.с. 67, 68 копія додаткової угоди з додатком, а.с. 69, 70 копія витягу з реєстру). 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передає ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» приймає належні ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах боржників. Відповідно до Реєстру Боржників до Договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набув права грошової вимоги до відповідача за Договором №842065537 від 07.10.2020 у сумі 124\~385,72 грн., з яких: 21\~997,01 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 102\~388,71 грн. - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом (а.с. 71-76, 79-82 копія договору з додатками, а.с. 77, 78 копія витягу з реєстру, а.с. 83 виписка з особового рахунку). Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Як передбачено ч. 1 ст.\~1081\~ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст. 514, ст. 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, судом встановлено, що у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON] за Договором №842065537 від 07.10.2020. Сторона відповідача визнає позовні вимоги в частині стягнення на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в сумі 21\~997,01 грн. та стягнення заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом у сумі 10\~846,00 грн. Суд, у свою чергу, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у справі, при ухваленні рішення у справі бере до уваги факт визнання відповідачем позову в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 21\~997,01 грн. Проте суд відхиляє заперечення представника відповідача, викладене у відзиві на позовну заяву, щодо нарахування відсотків, які визнаються відповідачем, вважаючи його необґрунтованим, оскільки позивач не просить стягнути з відповідача відсотки в порядку ст. 625 ч. 2 ЦК України. Як вбачається з позову позивач посилається на ст. 625 ч. 1 ЦК України та просить стягнути заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. Суд погоджується, що п. 4.3. Договору визначено, що Сторони погодили, що проценти, нараховані після закінчення строку надання Кредиту, визначеного в п. 1.2. цього Договору, є процентами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України. Але ч. 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти\~річних від\~простроченої суми,\~якщо інший\~розмір процентів\~не встановлений\~договором або законом. З огляду на те, що стороною позивача не було конкретизовано вимогу щодо стягнення відсотків, а саме позивач повинен був пред`явити вимогу про стягнення заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом, яка мала становити 2\~723,11 грн. (24\~720,12 грн. 21\~997,01 грн.), та вимогу про стягнення заборгованості за відсотками в порядку ст. 625 ч. 2 ЦК України відповідно до п. 4.3. Договору, та не було\~надано відповідного\~розрахунку ані\~в позові,\~ані в\~додатках до\~позову, суд вважає, що відсотки повинні бути стягнуті лише в межах строку кредитування, тобто по 25.06.2021 (включно) та в сумі 2\~723,11 грн. У свою чергу, представник відповідача у відзиві на позов просив задовольнити позовні вимоги частково, визнавши розмір заборгованості за відсотками в сумі 10\~846,00 грн. З огляду на те, що визнання відповідачем позову в частині стягнення заборгованості за відсотками в сумі 10\~846,00 грн. суперечить закону та порушує права відповідача, враховуючи ст.206 ч.4 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за відсотками у встановленому судом розмірі 2\~723,11 грн. Враховуючи встановлені\~судом обставини, суд дійшов\~висновку,\~що позовні\~вимоги підлягають\~частковому задоволенню, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за Договором №842065537 від 07.10.2020, яка становить 24\~720,12 грн., з яких: 21\~997,01 грн. заборгованість за тілом кредиту, 2\~723,11 грн. - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. Щодо вимоги про стягнення правової допомоги. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за частиною 3 статі 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом статті 137 ЦПК несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Приписами статті 141 ЦПК України визначено: розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд звертає увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини 4 статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, тому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення. Частиною 3 статті 141 ЦПК України закріплено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц. Представником позивача заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу 7\~000,00 грн. Як вбачається з матеріалів справи, понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 7\~000,00 грн., що підтверджується Договором №05/06/25-01 про надання правничої допомоги від 05.06.2025 з додатком (а.с. 93, 94); Додатковою Угодою №25770506149 від 05.06.2025 (а.с. 95); Актом прийому-передачі наданих послуг від 25.06.2025 (а.с. 96), . Отже, з огляду на зазначені норми права, правову позицію Великої Палати Верховного Суду та встановлені обставин справи, беручи до уваги думку відповідача та його представника, враховуючи частковість задоволення позовних вимог, суд дійшов переконання, що вимоги про відшкодування витрат позивача на правничу допомогу підлягають частковому задоволенню, оскільки суд вважає, що позивачем не були дотримані критерії розумності їх вартості. Тому розмір правничої (правової) допомоги має бути зменшений та визначений у розмірі 4\~000,00 грн. та стягнутий з відповідача на користь позивача. Крім того, представником відповідача також заявлено вимогу про стягнення з позивача на користь відповідача в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу 5\~000,00 грн. Як вбачається з матеріалів справи, понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 5\~000,00 грн., що підтверджується копією Договору про надання правничої (правової) допомоги №12/08/2025-ІІ від 12.07.2025 (а.с. 25 зв., 26); копією Акту приймання-передачі правничої допомоги від 12.08.2025 (а.с. 26), копією розрахункової квитанції (а.с. 25 зв.). З огляду на зазначені норми права, правову позицію Великої Палати Верховного Суду та встановлені обставин справи, враховуючи частковість задоволення позовних вимог, суд дійшов переконання, що вимоги про відшкодування витрат позивача на правничу допомогу підлягають також частковому задоволенню. Тому розмір правничої (правової) допомоги має бути зменшений та визначений у розмірі 4\~000,00 грн. та стягнутий з позивача на користь відповідача. Щодо вимоги про стягнення судового збору. Згідно з ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 2\~422,40 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с. 1), однак оскільки позов підлягає частковому задоволенню, суд з врахуванням положень статті 141\~ЦПК України вважає за можливе відшкодувати позивачу понесені витрати в сумі 481,42 грн. (24\~720,12 грн. (сума боргу, стягнута судом) х 2\~422,40 грн. (сума судового збору, сплачена позивачем) / (124\~385,72 грн. сума боргу, заявлена до стягнення).

Outcome: partial