Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

У вересні 2025 року Державне підприємство Міністерства оборони України «Південьвійськбуд» (далі ДП МОУ «Південьвійськбуд») звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що на балансі ДП МОУ «Південьвійськбуд» знаходиться гуртожиток, за адресою: м. Одеса, вул. Старицького, 10. Гуртожиток належить на праві власності державі в особі ДП МОУ «Південьвійськбуд». що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно індексний номер 49276929 видане 08 грудня 2015 року Одеським міським управлінням юстиції. Вказував, що зазначений гуртожиток належить до відомчого житлового фонду Міністерства оборони України. За рахунок цих жилих приміщень забезпечуються житлом працівники підприємств, військових установ і організацій, військовослужбовці Одеського гарнізону. Мешканцям гуртожитку на підставі укладених Договорів про надання житлово- комунальних послуг, ДП МОУ «Південьвійськбуд» надає житлово-комунальні послуги, а саме: утримання будинку та прибудинкової території, опалення, централізованого холодного постачання та водовідведення, електропостачання, газопостачання, вивезення твердих та побутових відходів. Плата за користування приміщенням гуртожитку нараховується відповідно до калькуляції яка затверджена наказом директора ДП МОУ «Південьвійськбуд». Нарахування та оплата за надані житлово-комунальні послуги здійснюється на підставі рахунків отриманих від постачальників цих послуг відповідно до укладених договорів про надання послуг. Відповідно до посвідчення № [NUMBER] виданого житлової комісією ДП МОУ «Південьвійськбуд» 30.05.2012 року. [PERSON] (Відповідач) займає житлову площу у відомчому гуртожитку за адресою: [ADDRESS] (додаток №2). Між ДП МОУ «Південьвійськбуд» та [PERSON] був укладений Договір № 106 від 01 листопада 2020 року про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до цього договору [PERSON] є мешканцем кімнати [ADDRESS] . Стверджував, що станом на 31 серпня 2025 року борг [PERSON] перед підприємством складає 32 660,25 грн. що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків бухгалтерською довідкою. Посилаючись на порушення своїх прав, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь ДП МОУ «Південьвійськбуд» заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 32 660,25 грн. та понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн. Ухвалою суду від 02 вересня 2025 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Представник позивача, діючий на підставі виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Відповідачка та її представник діючий на підставі ордеру від 10 жовтня 2025 року в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, надав заяву про долучення до матеріалів справи довідки про відсутність заборгованості. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що на балансі ДП МОУ «Південьвійськбуд» знаходиться гуртожиток, за адресою: м. Одеса, вул. Старицького, 10. Гуртожиток належить на праві власності державі в особі ДП МОУ «Південьвійськбуд». що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно індексний номер 49276929 видане 08 грудня 2015 року Одеським міським управлінням юстиції. Гуртожиток належить до відомчого житлового фонду Міністерства оборони України. За рахунок цих жилих приміщень забезпечуються житлом працівники підприємств, військових установ і організацій, військовослужбовці Одеського гарнізону. Мешканцям гуртожитку на підставі укладених Договорів про надання житлово- комунальних послуг, ДП МОУ «Південьвійськбуд» надає житлово-комунальні послуги, а саме: утримання будинку та прибудинкової території, опалення, централізованого холодного постачання та водовідведення, електропостачання, газопостачання, вивезення твердих та побутових відходів. Плата за користування приміщенням гуртожитку нараховується відповідно до калькуляції яка затверджена наказом директора ДП МОУ «Південьвійськбуд». Нарахування та оплата за надані житлово-комунальні послуги здійснюється на підставі рахунків отриманих від постачальників цих послуг відповідно до укладених договорів про надання послуг. Відповідно до посвідчення № [NUMBER] виданого житлової комісією ДП МОУ «Південьвійськбуд» 30.05.2012 року. [PERSON] займає житлову площу у відомчому гуртожитку за адресою: [ADDRESS] (додаток №2). Встановлено, що між ДП МОУ «Південьвійськбуд» та [PERSON] був укладений Договір № 106 від 01 листопада 2020 року про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до цього договору [PERSON] є мешканцем кімнати [ADDRESS] . у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] (додаток № 3). Відповідно п.2.2 ч.2 Договору, [PERSON] зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строк і на умовах, передбачених цим договором. Згідно до ч.3 Договору, платежі вносяться Відповідачем на рахунок Позивача на підставі виставлених рахунків, але не пізніше ніж до 10 числа періоду, що настає за розрахунковим в розрізі кожної з наданих послуг відповідно до діючих на момент оплати тарифів та фактичного об`єму спожитих послуг. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №572 від 08.10.1992 року, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово- комунальні послуги у строки, визначені законом або договором. Відповідно до Положення про гуртожиток по [ADDRESS] , затвердженого наказом ТВО директора ДП МОУ «Південьвійськбуд» №52 від 08 серпня 2018 року, гуртожиток - це спеціально споруджений жилий будинок, який використовується для проживання робітників, службовців, а також інших громадян у період їх перебування у трудових відносинах із підприємством. Відповідно до п.3.7 цього Положення, особа, яка проживає в гуртожитку, сплачує за таке проживання, а також за житлово-комунальні послуги, які їй надаються у зв`язку з проживанням у гуртожитку (додаток № 4). Відповідно до акту звірки взаємних розрахунків та бухгалтерської довідки заборгованість відповідача перед позивачем станом на 31 серпня 2025 року складає 32660,25 грн. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», яка визначає терміни, які вживаються у цьому Законі, житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Аналіз змісту цього Закону дає підстави для висновку, що він належить до нормативного акту спеціальної дії, який регулює відносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово комунальних послуг. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 08 жовтня 1992 № 572, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами або законом. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг одночасно покладено як на споживача (відповідача), так і на виконавця (позивача) (п. 1 ч. 2 ст. 7., п. 2 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. При цьому представником відповідача до суду надано довідку за підписом головного бухгалтера ДП МОУ «Південьвійськбуд» Блізнак Л. в якій зазначено, що станом на 30 вересня 2025 року [PERSON] не має заборгованості за утримання гуртожитку, вивезення твердих побутових відходів, водопостачання та водовідведення, електроенергію, опалення та газопостачання. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже, саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Враховуючи викладене, а також оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, та достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір у справі складає 3028,00 грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує ст. 141 ЦПК України та відмову в задоволенні позову в повному обсязі, у зв`язку з чим понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed