Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

Представник позивача\~ТОВ «Юніт Капітал» - Тараненко А.І., звернувся до суду з позовною заявою поданою через «Електронний суд» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилається на те, що 22.02.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 00-9638879. Відповідно до договору кредитної лінії № 00-9638879 від 22.02.2024 ТОВ «Макс Кредит» надало відповідачу кредит на суму 48 537, 00 грн. На виконання умов кредитного договору, первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «Платежі Онлайн» на платіжну картку № [NUMBER] . 17.12.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 17122024-МК/Онлай. Предметом договору є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача. 02.04.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 020425-У, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача. З огляду на вищенаведене позивач просив стягнути на його користь заборгованість за кредитним договором №00-9638879 від 22.02.2024 в розмірі 48\~537,00 грн., яка складається з 6300,00 грн. заборгованість по кредиту (6 000, 00 заборгованість за тілом кредиту, 300,00 грн., - комісія за надання кредиту), 42\~237,00- заборгованість за відсотками та понесені по справі судові витрати, а сама: судовий збір у сумі 2\~422, 40 грн., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7\~000 грн. 12 червня 2025 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 09 липня 2025 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області винесено ухвалу про витребування доказів. Станом на 15 жовтня 2025 року відзив на позов від відповідача до Луцького міськрайонного суду Волинської області не надійшов. Представник позивача ТОВ «Юніт Капітал», Тараненко А. І., в прохальній частині позовної заяви просить розгляд справи здійснювати без участі представника позивача, позов підтримує, просить задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. В матеріалах справи наявна довідка про доставку SMS повідомлення [PERSON] на судові засідання 09 липня 2025, 03 вересня 2025, 15 жовтня 2025, також в матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, надіслане [PERSON] відповідно до його зареєстрованого місця проживання, яке повернулося з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Таким чином, суд виконав покладений на нього обов`язок інформувати учасників справи про її розгляд. Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до\~ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі - Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу. Однак з гарантій ст. 6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження проти нього. Зважаючи на те, що судом вжито всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи (за адресою місця реєстрації), суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті. Будь-яких заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його правову позицію щодо предмета спору. Відтак, враховуючи положення\~ст. 128 ЦПК України, суд висновує, що відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судові засідання, в порядку\~статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст.223 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних в справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК\~України за\~кредитним договором\~банк або\~інша фінансова\~установа (кредитодавець)\~зобов`язується\~надати грошові\~кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Згідно ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч.1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Судом встановлено, що 22.02.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 00-9638879. Відповідно до договору кредитної лінії № 00-9638879 від 22.02.2024 ТОВ «Макс Кредит» надало відповідачу кредит на суму 6000,00 грн.. На виконання умов кредитного договору, первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «Платежі Онлайн» на платіжну картку № [NUMBER] , відповідно до розрахунку заборгованості (а.с. 26-27). Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора «21761» відповідно до довідки про ідентифікацію [PERSON] , тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, кредитний договір між Первісним кредитором та відповідачем не був би укладений. Згідно листа наданого АТ КБ«ПриватБанк», відповідачу [PERSON] , належить картка №4149-49ХХ-ХХХХ-1730, на яку здійснено грошовий переказ у сумі 6\~000,00грн. Судом встановлено, що первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Також із матеріалів справи встановлено, що 17.12.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 17122024-МК/Онлай. Предметом договору є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача. 02.04.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 020425-У, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, та у зв`язку із цим, у нього утворилась заборгованість перед ТОВ «Юніт Капітал» у розмірі 48\~537,00 грн., яка складається з 6300,00 грн. заборгованість по кредиту (6\~000, 00 заборгованість за тілом кредиту, 300,00 грн., - комісія за надання кредиту), 42\~237,00 грн. - заборгованість за відсотками. Таким чином,\~з огляду\~на зазначене,\~оскільки відповідач\~умови вказаного\~кредитного договору\~належним чином\~не виконував,\~то суд\~вважає за\~необхідне,\~стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 48\~537,00 грн. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне, відповідно дост.141\~ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн., позов задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн судового збору. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 07.04.2025 року ТОВ «Юніт Капітал» прийняло послуги, надані адвокатським бюро «ТАРАНЕНКО ТА ПАРТНЕРИ» в т.ч. - вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості відносно [PERSON] , вартість якої становить 1000 грн, підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості, вартість якої становить 5000 грн, підготовка адвокатського запиту - 500 грн та підготовка та направлення клопотання про витребування доказів - 500 грн. Згідно з даним актом ТОВ «Юніт Капітал» зобов`язане здійснити оплату за надані послуги у повному обсязі при підписанні даного акту у сумі 7000 грн. Однак при визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд бере до уваги норми ч.ч. 4, 5\~ст. 137 ЦПК України\~щодо співмірності витрат на професійну правничу допомогу з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). ЄСПЛ наголошує на необхідності об`єднання об`єктивного критерію (дійсність витрат) та суб`єктивного критерію, розподіляючи суб`єктивний критерій на якісні показники (необхідність витрат для цілей конкретної справи) та кількісні (їх розумність). Суд керується тим, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, оскільки цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи. Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23, провадження № 14-50цс24. Стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17). Отже, суд з власної ініціативи перевіряє, чи є судові витрати, зокрема неминучими, реальними, розумними, пов`язаними з розглядом справи, фактично понесеними, пропорційними. Як вбачається із акта приймання передачі наданих послуг до договору про надання юридичних послуг послуги, які надавалися адвокатом складаються, зокрема з підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] , вивчення матеріалів справи, підготовка адвокатського запиту та клопотання про витребування доказів. Вивчення матеріалів справи, підготовка адвокатського запиту та клопотання про витребування доказів на суму 2000 грн. охоплюється послугою складення та подання до суду позовної заяви, тому не може вважатися фактично понесеною як окремий вид робіт, виконаних адвокатом. Розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній малозначній справі не є співмірним з складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих ним послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають становити 3000 грн, які слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved