Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

08.09.2025 до Тиврівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що 01.03.2003 вона уклала шлюб з відповідачем. [INFO] у них народився син [PERSON] . Рішенням Тиврівського районного суду від 08.12.2017 їх шлюб було розірвано. Відповідно до судового наказу Тиврівського районного суду від 14.12.2017 з відповідача на її користь було присуджено аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття. Відповідач допустив велику заборгованість по сплаті аліментів, але до подання нею даного позову він сплатив аліменти в повному обсязі. На даний час їх син [PERSON] навчається на IV курсі, денної форми навчання, спеціальності 223 Медсестринство, освітньої програми Лікувальна справа в Погребищенському медичному фаховому коледжі, термін навчання в коледжі з 01.09.2022 по 30.06.2026. Син проживає з нею і перебуває на її утриманні, він позбавлений можливості працювати та утримувати себе, так як навчається на денній формі навчання. Їй одній важко належним чином забезпечувати дитину самим необхідним, належно її утримувати та забезпечувати нормальні умови для її навчання, адже син росте, його потреби збільшуються. Вона є особою з інвалідністю ІІІ групи, працює старшою медичною сестрою в Вінницькому регіональному клінічному лікувально-діагностичному центрі судово-судинної патології. Її доходів не вистачає для того, щоб належним чином забезпечувати дитину самим необхідним і забезпечувати свою власну життєдіяльність. Відповідач пенсіонер, але він продовжує працювати, працює у приватного підприємця, отримує доходи і має можливість допомагати їй в утриманні їх сина. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/2 частки з всіх видів його заробітку щомісячно, на утримання сина [PERSON] , який продовжує навчання в Погребищенському медичному фаховому коледжі. Саме такий розмір аліментів буде достатній для того, щоб вона могла забезпечити дитину самим необхідним та забезпечити нормальні умови для її навчання. Такий розмір аліментів є реальним для відповідача, аліменти в такому розмірі суттєво не вплинуть на його матеріальне становище, тим паче, що інших утриманців у відповідача немає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку щомісячно на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання в Погребищенському медичному фаховому коледжі, починаючи з дня подачі даної заяви і до 30.06.2026, тобто на час його навчання в даному навчальному закладі. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 10.09.2025 справу прийнято до свого провадження суддею Іванцем В.Д. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Крім цього, відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 29.09.2025 представником відповідача [PERSON] подано відзив на позов, у якому вона просить у задоволенні позовної заяви про стягнення аліментів у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку відповідача щомісячно на утримання сина [PERSON] , який продовжує навчання в Погребищенському фаховому медичному коледжі, починаючи з дня подачі заяви і до 30.06.2026 відмовити повністю. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились. Згідно з поданою заявою просять розгляд справи проводити за їх відсутності, а також просять зменшити позовні вимоги, а саме стягувати з відповідача на користь його сина [PERSON] аліменти у розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 20.10.2025 і до 30.06.2026, тобто на час навчання в Погребищенському фаховому медичному коледжі. У судове засідання відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явились, подали заяву, у якій зазначили, що відповідач [PERSON] погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1/5 частки доходу щомісячно, на користь повнолітнього сина [PERSON] , безпосередньо на його банківський рахунок. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники в судове засідання не з`явилися, тому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, всебічно, об`єктивно, повно та безпосередньо у судовому засіданні, дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи їх на предмет належності, допустимості, достовірності, кожного окремо, а також достатності і взаємного зв`язку наданих доказів у їх сукупності, дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У постанові від 16 лютого 2022 у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд констатував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 06.08.2018 у справі № 748/2340/17 (провадження № 61-12495св18) щодо застосування ст.199 СК України - обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Водночас відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 23.01.2019 у справі №346/103/17, дитина, яка навчається на денній формі, не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. Судом установлено, що рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 08.12.2017 шлюб між сторонами розірвано (а.с.8). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується його свідоцтвом про народження (а.с.7). Дмитро проживає із позивачкою, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання від 09.12.2021 № 2780 (а.с.6) та знаходиться на її утриманні, що стверджується актом обстеження умов проживання від 03.09.2025 (а.с.11). Дмитро навчається у Погребищенському медичному фаховому коледжі на денній формі навчання, на IV курсі, спеціальність 223 медсестринство, освітня програма - Лікувальна справа, що підтверджується довідкою виданою Погребищенським медичним фаховим коледжем від 28.08.2025 № 01-36/222 (а.с.10). У позовній заяві зазначено, що позивачка працює старшою медичною сестрою в Вінницькому регіональному клінічному лікувально-діагностичному центрі судово-судинної патології. Відповідач є пенсіонером, однак продовжує працювати, та згоден брати участь в утриманні дитини. Отже, [PERSON] є повнолітньою дитиною відповідача, на день звернення до суду не досяг 23 років, навчається на денній формі, що позбавляє його можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги, відповідач погодився із уточненими позовними вимогами, тим самим визнав їх, а тому, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на дитину, яка продовжує навчання. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання сина, суд дійшов висновку, що аліменти у погодженому сторонами розмірі - 1/5 частки із всіх видів заробітку (доходу) відповідача є необхідними для забезпечення належного утримання спільної дитини - [PERSON] , відтак уточнені позовні вимоги підлягають до задоволення. Суд звертає увагу сторін, що ухвалення цього судового рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, на підставі ч. 1 ст. 192 СК України. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити її датою закінчення [PERSON] навчання, тобто до червня 2026 року. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання ним освіти, а тому вважає за необхідне зазначити, що аліменти підлягають стягненню не більше ніж до досягнення [PERSON] 23 років за умови продовження ним навчання. На підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів Під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved