Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Тетіївського районного суду Київської області з позовом, в якому просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь щомісячно аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття, а також аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. В обґрунтування позову посилається на те, що з відповідачем з 10.12.2021 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають спільних малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та перебуває на її утриманні. На даний час шлюбні відносини між ними припинені. Шлюб існує формально. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримання дітей та дружини, чим порушує їх права. Позивачка не в змозі забезпечити себе та дітей матеріально, оскільки перебуває у соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 25.09.2025 року відкрито провадження в справі, яку призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 13.10.2025 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в якому він зазначив, що позовні вимоги визнає частково, а саме, згідний на стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку дитину щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Щодо стягнення аліментів на утримання позивачки в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку просить відмовити повністю. В обґрунтування відзиву зазначив, що він з липня 2025 року ніде не працює, не має жодних доходів, тому немає можливості надавати кошти на утримання дружини. Також зазначив, що він не має жодного майна від якого може отримати дохід ( а. с. 18-22). Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.12.2021 року (а. с. 6). Сторони у справі є батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 18.06.2022 року, серії [NUMBER] від 01.05.2024 року та актом про місце реєстрації та проживання від 05.09.2025 року складеного депутатом Тетіївської міської ради Лях О.М. (а. с. 9). З довідки № 1027-25-16691 від 13.10.2025 виданої Головним управлінням ДПС України та довідки Форми ОК-5 сформованої Пенсійним фондом Укрпаїни вбачається, що відповідач з липня 2025 року не отримує жодних доходів ( а. с. 21-22). Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачка утримує та піклується про дітей самостійно. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги дітям та дружині. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач є батьком дітей, які знаходяться на вихованні матері, відповідно до законодавства повинен надавати кошти на їх утримання, є особою працездатного віку, інших утриманців не має та з урахуванням обставин, викладених в ст. ст. 182, 184 СК України, суд вважає необхідним стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Щодо стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трьох років, слід зазначити наступне. Згідно ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. В той же час позивачка не надала жодного доказу підтверджуючого, що відповідач може надавати їй матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач не працює та немає постійного доходу. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, та відсутність у відповідача постійного доходу та можливості надавати матеріальну допомогу позивачці, а тому суд вважає у задоволені заявленої вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку слід відмовити. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial