Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що позивач є спадкоємцем [PERSON] , який помер [INFO] . 15.09.2020 рішенням Волинського окружного адміністративного суду у справі - № 140/10119/20 визнано протиправною бездіяльність ГУПФ України у Волинській області щодо проведення перерахунку та виплати пенсії [PERSON] . Згідно з рішенням ГУПФ України у Волинській області від 05.12.2024 вбачається, що нараховані кошти на виконання зазначеного рішення суду за період з 22.01.2021 по 28.09.2021 в сумі 23588,52 грн., підлягають виплаті [PERSON] в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів за рахунок коштів Державного бюджету України. На виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду у справі № 140/11632/21 від 01.12.2021 проведено перерахунок пенсії [PERSON] в сумі 128\~235, 20 грн. На виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду у справі № 140/7776/21 від 26.08.2021 проведено перерахунок пенсії [PERSON] в сумі 23\~588,52 грн. Облік фінансових зобов`язань, які виникають внаслідок нарахування коштів на виконання судових рішень, здійснюється в автоматизованих системах обробки пенсійної документації. За життя [PERSON] не отримав нараховані на виконання рішення суду кошти, помер [INFO] . Позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] , отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, в тому числі на доплату в сумі 23588,52 грн за рішенням Волинського окружного адміністративного суду у справі - № 140/7776/21 від 26.08.2021, 128\~235, 20 грн - за рішенням Волинського окружного адміністративного суду у справі № 140/11632/21 від 01.12.2021, 57674,54 грн. за рішення Волинського окружного адміністративного суду у справі № 140/10119/20 від 15.09.2020. Облік фінансових зобов`язань, які виникають внаслідок нарахування коштів на виконання судових рішень, здійснюється в автоматизованих системах обробки пенсійної документації. Зазначає, що отримати зазначені спадкові кошти не має можливості, оскільки рішенням ГУПФ України у Волинській області від йому відмовлено у виплаті коштів, мотивуючи тим, що погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів здійснюється в межах бюджетних асигнувань. У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з ГУПФ у Волинській області на її користь 209\~498, 26 грн пенсії, що нарахована та належала\~ [PERSON] , який помер [INFO] , та не була йому виплачена за життя. Ухвалою суду від 20 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою суду від 09 липня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву поданий представником відповідача ГУ ПФУ у Волинській області, із змісту якого вбачається, що відповідач не погоджується з позовними вимогами, та просить відмовити в їх задоволенні. В судове засідання сторони по справі не з`явились. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача у відзиві зазначила про розгляд справи у її відсутності, у позові просила відмовити. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 15.09.2020 по справі №140/10119/20 визнано протиправною бездіяльність ГУПФ Україниу Волинській області щодо зменшення [PERSON] розміру пенсії за вислугу років з 90 до 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку з 01 січня 2018 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) [PERSON] (пенсії за вислугу років з 01 січня 2018 року у розмірі 90 (дев`яносто) процентів відповідних сум грошового забезпечення (а.с. 4 - 8). [PERSON] помер [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 13). З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі вбачається, що після смерті [PERSON] позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] за заповітом, отримав свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, в тому числі на зазначені грошові кошти. (а.с. 13, 63). З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом вбачається, що у спадкову масу входять в тому числі грошові кошти в сумі 23588,52 грн за рішенням Волинського окружного адміністративного суду у справі - № 140/7776/21 від 26.08.2021, 128\~235, 20 грн - за рішенням Волинського окружного адміністративного суду у справі № 140/11632/21 від 01.12.2021, 57674,54 грн - за рішення Волинського окружного адміністративного суду у справі № 140/10119/20 від 15.09.2020 (а.с. 14). На підставі звернення позивача до відповідача із заявою про виплату недоотриманої пенсії, отримав відмову ГУПФ України у Волинській області від 05.12.2024, яка обґрунтована тим, що нараховані кошти на виконання рішення суду від 15.09.2020 за період з 01.01.2018 по 30.11.2020 в сумі 57674,54 грн., не підлягають виплаті [PERSON] відповідно до ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», згідно з якою суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батько і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Сума коштів не була виплачена [PERSON] через відсутність відповідного фінансування, а позивач не є належними правонаступником померлого, так як не належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. (а.с. 15 - 16). Згідно з ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пунктом 1\~статті 6 Конвенції про захист правлюдини і основоположних свобод\~від 04.11.1950 року визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Судова юрисдикція це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин. Відповідно до вимог\~статті 19 ЦПК України\~суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства. Пунктом 1 частини другої\~статті 19 КАС України\~визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення. В межах цієї справи, позовні вимоги не стосуються оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання особою пенсійних виплат. Перерахунок та виплата пенсії, встановлені вказаним вище судовим рішенням, є недоотриманою пенсією та підлягає нарахуванню та виплаті позивачу як спадкоємцю першої черги після смерті батька. Предметом позовних вимог є зобов`язання відповідача виплатити позивачу недоотримані спадкодавцем за життя суми пенсії. Таким чином, між сторонами виник спір про цивільне право. Вказані висновки відповідають висновкам Великої Палати Верховного Суду, сформульованим у постановах від 27.03.2019 року у справі №286/3516/16-ц, від 03.04.2019 року у справі № 808/1346/18 і від 26.06.2019 року у справі № 284/252/17, а також висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 11.10.2021 року у справі № 200/126/21-а. Щодо права на спадщину на грошові кошти суд зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша\~статті 16 ЦК України). Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Спір між сторонами у цій справі виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме права власності на спадкове майно у виді невиплаченої пенсії спадкодавця. Підставою своїх позовних вимог позивач зазначає наявність у неї після смерті чоловіка права на спадкування недоотриманої суми пенсії. Згідно з пунктом 1 частини другої\~статті 16 ЦК України\~одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до частин першої, другої\~статті 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). Статтею 1219 ЦК України\~передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені\~статтею 608 цього Кодексу. Відповідно до\~статті 52 Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій\~статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі їх не звернення за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Положення частини третьої\~статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~та\~статті 61 Закону №2262-ХІІ\~також узгоджується зі змістом\~статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями\~Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими для виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома\~статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України,і за її межами (частина перша\~статті 18 ЦПК України). Тлумачення\~статті 1227 ЦК України\~з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень\~статті 1227 ЦК України\~ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації, коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного суду від 22.02.2024 року у справі №461/5878/22 (провадження № 61-10302св23). Враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши, що за життя [PERSON] оскаржував дії ГУ ПФУ у Волинській області, було ухвалено рішення суду, що набрало законної сили, і він набув право отримання 209498,26 грн. пенсійних виплат, при цьому ці кошти залишилися не одержаними, суд прийшов до висновку, що його спадкоємець позивач по справі, успадкував належні спадкодавцю недоотримані суми пенсії відповідно до положень\~статті 1227 ЦК України. Посилання представника відповідача на відсутність бюджетних коштів для виконання відповідачем своїх зобов`язань є беспідставними, оскільки це не може бути підставою для відмови у захисті порушеного права. Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України\~судовий збір слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved