Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 29 квітня 2011 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, від якого вони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося, фактично шлюбні відносини між ними припинені. Дитина проживає з нею. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім`ї неможливе і враховуючи те, що дитина, знаходяться на її вихованні та утриманні, та з урахуванням уточнень просила розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини. Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 18 липня 2025 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 липня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження. Ухвалою суду від 24 вересня 2025 року у відповідності до ч. 11 ст. 187 ЦПК України позовну заяву було залишено без руху. 29 вересня 2025 року до суду надійшла заява про усунення недоліків та уточнена позовна заява, яка прийнято до провадження. У встановлений ухвалою строк відзив від відповідача не надійшов. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 квітня 2011 року, який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї за актовим записом №678. Спільне життя сторін не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, таким чином сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім?я сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Також встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 березня 2014 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і повноліття дитини, на що слід зазначити наступне. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1, 2 ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що відповідач зобов`язаний утримувати дитину і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя нарівні з позивачем, а також передбачені законом обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення нею повноліття. При цьому суд враховує, що відповідач фізично здоровий, працездатний, може працювати та сплачувати аліменти на утримання дитини. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 1211,20 грн. та на користь держави суми судового збору 1211,20 грн.

Outcome: approved