Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

У квітні 2025 року представник позивача Комунального підприємства «Харківводоканал» звернувся до суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 42544,05 грн, з яких: 25289,81 грн - за послугу з централізованого водопостачання за період з 01.04.2020 по 31.03.2025; 13842,86 грн - за послугу з централізованого водовідведення за період з 01.04.2025 по 31.03.2025; 1556,99 грн за абонентське обслуговування за період з 01.04.2020 по 31.03.2025; 1014,43 грн - за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання за період з 01.04.2020 по 31.03.2025; 839,96 грн - за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення за період з 01.04.2020 по 31.03.2025. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що комунальне підприємство «Харківводоканал» надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Відповідачі, будучи зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] , є споживачами послуг, облік нарахувань та оплат за які здійснюються за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] . Належного розрахунку за спожиті послуги не здійснюють, внаслідок чого у відповідачів перед позивачем утворилась зазначена заборгованість. Відповідно до відзиву на заявлений позов, представник [PERSON] заперечила щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування зазначила, що [PERSON] та [PERSON] у вересні 2021 року, а [PERSON] у жовтні 2021 року виїхали на постійне проживання до Європейського Союзу, а тому із зазначеного часу не проживали за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] , а, отже, не можуть визнаватися споживачами відповідних комунальних послуг, що є підставою для неоплати їх вартості на підставі п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 28.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заслухавши пояснення представника відповідачів адвоката Розумної О.О., дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення позову з огляду на таке. Судом встановлено, що Комунальним підприємством «Харківводоканал» (виконавцем) в період з 01 квітня 2020 року по 31 березня 2025 року було надано послуги з безперебійного постачання холодної води та централізованого водовідведення за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 42544,05 грн, що підтверджується розрахунком суми заборгованості по особовому рахунку [NUMBER] . Адресою місця реєстрації місця проживання [PERSON] з 28 березня 2007 року відповідно до копії паспорту є [ADDRESS] . За цією ж адресою зареєстрованими також є [PERSON] з 14 червня 2018 року та [PERSON] з 30 травня 2027 року. Місце реєстрації відповідачів за адресою: [ADDRESS] підтверджується також довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 25.04.2025. За вказаною адресою відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Таким чином, відповідачі є споживачами послуг централізованого водопостачання та водовідведення, які надає Комунальне підприємство "Харківводоканал". Положеннями ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, зокрема: послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно із п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону (ч.1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Положеннями статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах, проте відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів на надання житлово-комунальних послуг. Постановою Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2022 № 85 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 № 690» (далі Правила № 690), затверджені типові форми договорів, у тому числі форма типового публічного договору приєднання з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Відповідно ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», публічні договори приєднання вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Відповідно до п. 34 Правил №690 плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуг з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з: плати за послуги, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затверджених уповноваженим органом тарифів та обсягу спожитих послуг або за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування, до встановлення вузла комерційного обліку; плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України; плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідних послуг, яка визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку. При розгляді справи по суті судом взято до уваги, що відповідачі у цій справі з вересня-жовтня 2021 року по теперішній час знаходяться за межами України, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Положення п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Водночас, відповідно до п. 39 Правил №690 споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуг. Відповідно до\~п.\~47\~Правил Індивідуальний\~споживач зобов`язаний інформувати протягом місяця виконавця про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором, а також інформувати виконавця про тимчасову відсутність в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів (за відсутності приладів обліку); якщо період відсутності споживача та інших осіб перевищує шість місяців, споживач для реалізації права на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) у місячний строк з моменту закінчення кожного шестимісячного періоду зобов`язаний надавати виконавцю оновлену заяву з відповідними підтвердними документами в електронній або паперовій формі. Відтак, обов`язковою умовою для застосування наведеного положення законодавства, яке дає право споживачу право на неоплату вартості послуг, є подача письмової заяви постачальнику таких послуг із відповідними доказами тимчасової відсутності споживача за місцем постачання послуг. Матеріали справи\~не містять\~будь-яких\~доказів,\~що підтверджують\~факт звернення\~відповідачів до\~Комунального підприємства\~«Харківводоканал» з заявою з метою реалізації права\~на неоплату\~вартості послуг\~у разі\~їх невикористання\~(за\~відсутності приладів\~обліку)\~з відповідними\~підтвердними документами\~в електронній\~або паперовій\~формі про не проживання та не користування послугами з безперебійного постачання холодної води та централізованого водовідведення за адресою: [ADDRESS] . Суд зауважує, надані представником відповідачів - адвокатом Розумною О.О. копії закордонних паспортів відповідачів з відмітками про перетин кордону, а також листи Державної прикордонної служби України від 02.09.2025 щодо перетину відповідачами держаного кордону України у спірний період, не оспорює фактичної реєстрації відповідачів за адресою надання послуг у період виникнення заборгованості. За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність порушень в діях позивача при нарахуванні заборгованості по наданим послугам з безперебійного постачання холодної води та централізованого водовідведення за адресою: [ADDRESS] , а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved