Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

До Дунаєвецького районного суду Хмельницької області надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" (далі позивач) до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд стягнути з останньої заборгованість у сумі 39 834,40 грн за кредитним договором № 200409429 від 15 грудня 2015 року (далі кредитний договір), а також судовий збір у сумі 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу, зумовлені судовим розглядом вказаних позовних вимог. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що унаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за вказаним кредитним договором у неї виникла заборгованість перед первісним кредитором Публічним акціонерним товариством "Банк Михайлівський". За результатами укладення договору факторингу право вимоги за заборгованістю відповідача перед первісним кредитором перейшло до позивача. Як правову підставу для звернення до суду позивач зазначає норми Цивільного кодексу України щодо обов`язковості умов укладених договорів, обов`язковості виконання боржником узятих на себе зобов`язань за договором, правових наслідків відступлення права вимоги та особливостей укладення і виконання кредитних договорів, а також положення Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Разом із поданням позову представник позивача адвокат Романенко Михайло Едуардович заявив клопотання про розгляд справи без його участі. Ухвалою від 10 вересня 2025 року Дунаєвецький районний суд Хмельницької області залишив позовну заяву без руху у зв`язку з порушенням вимог ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України. Позивач усунув недоліки. Ухвалою суду від 15 вересня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, ухвалено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач належним чином повідомлена про відкриття провадження у справі, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Між Публічним акціонерним товариством "Банк Михайлівський" (далі первісний кредитор) та відповідачем було укладено кредитний договір № 200409429 від 15 грудня 2015 року (далі кредитний договір), згідно з умовами якого первісний кредитор надав відповідачу кредит у сумі 12 030,46 грн на строк з 15 грудня 2015 року по 15 грудня 2018 року на умовах повернення, платності та строковості. Відповідач зобов`язалася повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, що підтверджується виписками з особових рахунків відповідача, сформованими Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на підставі банківської документації Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський". 23 травня 2016 року згідно з рішенням Правління Національного банку України № 14/БТ Публічне акціонерне товариство "Банк Михайлівський" віднесено до категорії неплатоспроможних. Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 812 розпочато процедуру виведення банку з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації. У результаті невиконання умов кредитного договору у відповідача перед первісним кредитором утворилась заборгованість у сумі 30 440,88 грн, з яких 10 694,54 грн заборгованість за тіло кредиту, 19 746,34 грн заборгованість за несплаченими відсотками. 19 травня 2016 року було укладено договір факторингу № 1905 між Публічним акціонерним товариством "Банк Михайлівський" та товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Плеяда". 20 травня 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Плеяда" уклало договір факторингу № 1 з товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фагор". Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021 року у справі № 910/11298/16 застосовано наслідки нікчемності договору факторингу від 19 травня 2016 року № 1905 та визнано недійсним договір факторингу від 20 травня 2016 року № 1. 20 липня 2020 року Публічне акціонерне товариство "Банк Михайлівський" та позивач уклали договір факторингу № 7_БМ, укладений за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071, проведеного 15 червня 2020 року. 09 липня 2020 року на рахунок Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" надійшли кошти на виконання договору факторингу, що підтверджується платіжною інструкцією № 25. Відповідно до умов договору № 7_БМ та реєстру кредитних договорів (додаток 1) позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 200409429 від 15 грудня 2015 року. У реєстрі під номером 109534 зазначено кредитний договір № 200409429 від 15 грудня 2015 року з відповідачем із сумою заборгованості 30 440,88 грн станом на дату укладення договору факторингу. Приналежність права вимоги позивачу підтверджена постановою Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021 року у справі № 910/11298/16, яка набрала законної сили. Таким чином, унаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за вказаним кредитним договором у неї виникла заборгованість перед первісним кредитором. За результатами укладення між первісним кредитором та позивачем договору факторингу право вимоги за заборгованістю відповідача перед первісним кредитором перейшло до позивача. Оскільки відповідач не виконала зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами у встановлений договором строк, позивач нарахував інфляційні втрати у розмірі 6 656,34 грн та три проценти річних у розмірі 2 737,18 грн за період з 25 лютого 2019 року по 23 лютого 2022 року. Загальна сума позовних вимог становить 39 834,40 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 77 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності відповідно до ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України. Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені доводи та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд виходив з такого. Встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини, пов`язані із невиконанням останньою зобов`язань за укладеним нею кредитним договором. Вказані правовідносини є цивільно-правовими та регулюються Цивільним кодексом України. За ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 627 Цивільного кодексу України та відповідно до ст. 6 Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України). Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до змісту ст. 526, 527, 530, 627, 628 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання на умовах, які ним визначені, а прийняті на себе контрагентами зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Позивач свої зобов`язання за укладеним договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти на умовах, передбачених договором. Відповідач, отримавши кредитні кошти, була зобов`язана в силу вимог ст. 629 та 1054 Цивільного кодексу України їх повернути на умовах та у строк, передбачений укладеним договором. При цьому, в матеріалах справи документів, які б підтверджували виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, немає. Відповідач, у свою чергу, не сплатила своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що випливає з розрахунку заборгованості за договором, що наданий позивачем. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. За змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Розрахунок інфляційних втрат та трьох процентів річних здійснено позивачем правильно, що перевірено судом. Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст. 617 Цивільного кодексу України. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 13 ч. 2 ст. 35 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що уповноважена особа має право передавати право грошової вимоги до боржника (позичальника) за кредитним договором іншому банку на підставі договору про відступлення права вимоги. При цьому згода відповідного боржника (позичальника) на укладання такого договору не вимагається. Банк, який набуває права вимоги за кредитним договором відповідно до цієї частини, має усі права та обов`язки кредитора щодо боржника (позичальника), вимоги до якого передані відповідно до договору про відступлення права вимоги, разом із правами за договором забезпечення таких вимог. На підставі договору факторингу № 7_БМ від 20 липня 2020 року до позивача як нового кредитора перейшли права первісного кредитора Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Приналежність права вимоги позивачу підтверджена постановою Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021 року у справі № 910/11298/16, яка має преюдиційне значення для даної справи відповідно до ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України. Виходячи із наведених правових норм, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, що підтверджені дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України). Як вбачається із матеріалів справи, позивач під час подання позову сплатив судовий збір у сумі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 22 серпня 2025 року. У зв`язку з тим, що позовні вимоги суд задовольняє, судовий збір стягується із відповідача. Що стосується заявлених позивачем витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке. Статтею 137 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 4 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Пунктом 2 ч. 3 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач надав акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги (надання послуг), відповідно до якого вартість наданих послуг склала 7000,00 грн. Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи об`єм та характер наданих послуг, їх складність, а також те, що позовні вимоги задоволені повністю, суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі 7000,00 грн . Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: approved