Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , третя особа: Виконавчий комітет Чернівецької міської ради, як орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей про позбавлення батьківських прав. В позовній заяві [PERSON] вказала, що з 2007 року проживала з [PERSON] без реєстрації шлюбу. [INFO] від цих відносин народився син - [PERSON] . В липні 2009 року [PERSON] зібрав свої речі і, як він пояснив, поїхав на заробітки. З того часу будь-які відомості про відповідача відсутні. [PERSON] не належно виконує свої батьківські обов`язки, не приділяє уваги вихованню дитини, не забезпечує належних умов проживання, не цікавиться її особистим та шкільним життям, лікуванням. Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівців від 29.01.20213 з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини, які він з лютого 2023 року не сплачує. З початком повномасштабного вторгнення військ рф на територію України [PERSON] мала намір вивезти дитину за кордон, для надання дозволу батька зв`язалася з [PERSON] через соціальні мережі, на що він не заперечував. Однак в подальшому будь-яких дій не вчинив та зник. Все вищенаведене є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його неповнолітньої дитини. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання вкотре не з`явився, відзиву на позов, у встановлений судом строк не подав. На адресу суду повернувся конверт з позовною заявою та додатками до неї, судовою повісткою з відміткою листоноші про причини повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно Постанов ВС від 21.12.2022 у справі №757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30.11.2022 у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св33, 31.08.2022 у справі №760/17314/17), якщо адресат відсутній за вказаною адресою, то вона вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки. В подальшому відповідач був повідомлений про час та місце слухання справи через оголошення на веб-сайті судової влади України, що відповідає вимогам частин 11, 12 ст.128 Цивільного процесуального кодексу України. Враховуючи позицію Верховного Суду, норми ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце слухання справи та розгляд справи можливо провести у його відсутності. Представник Служби в справах дітей Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явився, в ході розгляду справи подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить суд прийняти рішення, яке буде відповідати інтересам дитини. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України та без фіксування судового процесу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів. За положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 цього Кодексу). За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Статтею 165 Сімейного кодексу України визначено коло осіб, які мають право звернутися з позовом до суду про позбавлення батьківських прав. Так, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. [PERSON] звернулася в суд з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно їхнього сина - [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували. Заочним рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівців № 2-1659/13 від 29 січня 2013 року з [PERSON] стягнуто аліменти в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 350 гривень щомісячно, починаючи з 14.11.2012. Згідно розрахунку із сплати аліментів головного державного виконавця Чортківського відділу ДВС та довідки № 3476/28.9-24/8 від 10.12.2024, станом на 01 грудня 2024 року [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів в сумі 31 743 гривні. На даний час неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір`ю, що стверджується довідкою про склад сім`ї та реєстрацію № 10 за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки, виданої дирекцією Чернівецької гімназії №5 «Інтеграл» №01-36/143 від 04.06.2024, [PERSON] , [INFO] навчається в гімназії з 1-го класу. Зараз дитина навчається в 9 класі. За період навчання батько учня не відвідував навчальний заклад, не цікавиться його шкільним життям, не відвідує батьківські збори. Мати [PERSON] приділяє належну увагу синові. Згідно Витягу з ІАС «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» [PERSON] станом на 21.07.2024 не знятої чи непогашеної судимості немає. Згідно довідки форми №100-2/о від 22.07.2024 в [PERSON] психіатричні, у тому числі спричинені вживанням психоактивних речовин, протипоказання для виконання опіки - відсутні. Згідно інформації про доходи від підприємницької діяльності ГУ ДПС у Чернівецькій області, загальна сума доходу [PERSON] за період з січня 2024 року по травень 2024 року складає 98 700 гривень. Згідно Акту оцінки потреб сім`ї/особи №848/02-07 від 04.11.2024 та Висновку, складні життєві обставини у родині [PERSON] відсутні. В дитини задовільний стан здоров`я, має належні умови для життя та виховання. Згідно Висновку № 365/02-05/ш за результатами роботи з [PERSON] , наданого Чернівецьким міським центром соціальних служб від 25.10.2024, в результаті психологічної діагностики останнього, зроблений висновок, що найбільш психологічно значимим членом сім`ї є його мати. Ставлення до батька амбівалентне, підліток переживає сімейний конфлікт, поєднуючи бажання спілкуватись з батьком і глибоку образу за те, що він був покинутий. На підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №423/20 від 26.08.2025 затверджено висновок органу опіки і піклування без зазначення позиції з питання позбавлення батьківських прав [PERSON] , у зв`язку з неможливістю з`ясування причини відсутності батьківського піклування (винної поведінки). Згідно ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. У відповідності з ч. 2 ст. 157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Нехтування батьківськими обов`язками з боку батька принижує гідність дітей, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У рішенні у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дітей та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). В п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що протягом тривалого часу, відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, не турбується про неї, не виявляє ніякого інтересу до фізичного і духовного розвитку, її навчання, підготовки до самостійного життя, що є умисним ухиленням від виконання ним батьківських обов`язків. Згідно зі ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задоволити, зважаючи також те, що відповідач не надав суду доказів наявності перешкод у здійсненні батьківських обов`язків щодо виховання дитини. Відповідач [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками по вихованню дитини, тому наявні виключні обставини для застосування крайнього заходу впливу на особу, яка не виконує батьківські обов`язки - позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Оскільки з відповідача рішенням суду вже стягнуто аліменти на утримання дитини, тому суд дане питання не вирішує. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню 1211,20 гривень судового збору (квитанція ID: 1198-9690-1656-2434 АТ «Таскомбанк» від 09.02.2025) в користь позивача. Відповідно до ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved