Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

До Володарського районного суду Київської області 12.08.2025 надійшов зазначений позов [PERSON] до Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій Позивач просить суд: визначити йому додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після [PERSON] , який помер [INFO] . На обґрунтування заявленої позовної вимоги представник Позивача адвокат Безугла\~І.С. (доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги від 04.08.2025 №\~004-1007272, ордер на надання правничої допомоги від 08.08.2025 серії\~СА №\~1131379, а.с.\~18, 19) у позовній заяві зазначила, що [INFO] помер батько Позивача [PERSON] , який за життя залишив заповіт, яким заповів Позивачеві земельну ділянку площею 4,9201\~га, кадастровий номер: 3221686800:05:005:0006, що знаходиться за адресою: Київська область, Володарський район, Рубченківська сільська рада. Після звернення Позивача до Володарської державної нотаріальної контори йому було повідомлено, що він пропустив термін для подачі заяви про прийняття спадщини і цей термін можливо продовжити лише у судовому порядку. У встановлений законом шестимісячний строк Позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки з квітня 2022\~року перебував на військовій службі, у період з 19.08.2023 до 25.05.2025 у місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України, через що має низку захворювань, після звільнення з полону перебував на стаціонарному лікуванні. Відтак, Позивач вважає поважними причини пропуску ним строку для прийняття спадщини, тому звернувся до суду. Після усунення недоліків на виконання ухвали суду від 25.08.2025, ухвалою суду від 03.09.2025 відкрито провадження у справі, вирішено питання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, встановлено Відповідачеві строк для подання відзиву, призначено підготовче судове засідання на 23.09.2025, витребувано у державного нотаріуса Володарської державної нотаріальної контори інформацію зі Спадкового реєстру щодо заведення спадкової справи та, за наявності такої, належним чином завірену копію спадкової справи після померлого [INFO] спадкодавця [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 23.09.2025 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду на 14.10.2025. У судове засідання 14.10.2025 Позивач і його представник не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи належно повідомлені, що підтверджено матеріалами справи (а.с.\~80, 82); до суду 14.10.2025 представником Позивача подано письмову заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі (а.с.\~83). Представник Відповідача у судове засідання також не з`явився, належно повідомлені про дату, час і місце розгляду справи (а.с.\~81); до суду 09.09.2025 від секретаря Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області надійшло письмове клопотання про розгляд справи за наявними матеріалами справи без участі представника Відповідача (а.с.\~67). За загальним правилом частини першої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (частина третя статті\~211 ЦПК України); у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті\~247 ЦПК України). Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття\~89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого. За наявними матеріалами справи судом встановлено, що Позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії\~ [NUMBER] , виданого 11.02.1980 Слобідською сільською радою Брагінського району Гомельської області (Білоруська Радянська Соціалістична Республіка), актовий запис №\~3 від 11.02.1980 (а.с.\~5), та належним чином засвідченим перекладом цього свідоцтва на українську мову (а.с.\~39). Батько Позивача згаданий [PERSON] помер [INFO] у смт\~Брагін Брагінського району Гомельської області (Білорусь), що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії\~ [NUMBER] , виданого 01.12.2021 Комаринським сільвиконкомом Брагінського району Гомельської області, актовий запис №\~68 від 01.12.2021 (а.с.\~3) та належним чином засвідченим перекладом цього свідоцтва на українську мову (а.с.\~36-37). За життя спадкодавець [PERSON] , [INFO] , склав заповіт, що посвідчений 11.01.2013 приватним нотаріусом Коваленком\~В.В., яким належне йому нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, кадастровий номер: 3221686800:05:005:0006, площа 4,9201\~га, що знаходиться за адресою: Київська область, Володарський район, Рубченківська сільська рада, заповів [PERSON] , [INFO] (Позивач), що підтверджено копією цього заповіту та копією Витягу про реєстрацію його в Спадковому реєстрі (а.с.\~17). Відтак, після смерті спадкодавця залишилася зазначена земельна ділянка, право власності на яку підтверджено копією державного акта на право власності на земельну ділянку, серія\~ЯМ №\~317640, виданого 09.09.2011 відділом Держкомзему у Володарському районі Київської області на підставі розпорядження Володарської районної державної адміністрації від 15.06.2010 №\~318 (а.с.\~15). На звернення Позивача до Володарської державної нотаріальної контори постановою нотаріуса від 21.07.2025 йому було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON] через пропуск строку подання відповідної заяви про прийняття спадщини та роз`яснено, що і цей строк можливо продовжити лише у судовому порядку (а.с.\~16). Як стверджено у позовній заяві та підтверджено належними і допустимим доказами, Позивач не мав можливості звернутися вчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини з огляду на такі причини. З 14.04.2022 (тобто до спливу визначеного законом шестимісячного строку прийняття спадщини) Позивач перебував на військовій службі, був призваний [INFO] (далі [INFO] ) на військову службу під час мобілізації та направлений для проходження військової служби до військової частини [NUMBER] , що підтверджується довідкою, виданою начальником названого [INFO] від 30.05.2022 №\~361 (а.с.\~9), довідками військової частини [NUMBER] від 09.05.2022 №\~218 та від 29.06.2022 №\~525 (а.с.\~11, 12), а також витягом з наказу командира військової частини [NUMBER] від 14.04.2022 №\~2 (а.с.\~13). Згідно з інформацією, викладеною у довідці зазначеної військової частини [NUMBER] від 29.08.2022 №\~1173 Позивач у період, починаючи з 24.05.2022, брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів (а.с.\~10). Статус учасника бойових дій підтверджено також відповідним посвідченням учасника бойових дій, серія [NUMBER] , виданого 27.10.2023 (а.с.\~14). У період з 19.08.2023 до 25.05.2025 Позивач перебував у місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України, що підтверджується копією довідки Служби безпеки України від 11.06.2025 №\~34/К-1459д (а.с.\~8). Після звільнення з полону 25.05.2025 Позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 26.05.2025 до 10.07.2025, що підтверджено копією виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 10.07.2025 №\~1400 (а.с.\~6). Внаслідок перебування в місцях несвободи та у зв`язку із захистом ним Батьківщини Позивач отримав низку захворювань та потребує подальшого лікування (30\~календарних днів), що підтверджено довідкою військово-лікарської комісії від 10.07.2025 №\~2025-0710-0958-1470-3 (а.с.\~7). На запит суду, надісланий на виконання ухвали суду від 03.09.2025, державний нотаріус Володарської держаної нотаріальної контори повідомила суд про те, що спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заводилась, на підтвердження до відповіді додано відповідну Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (а.с.\~68-69). З огляду на таку отриману від нотаріуса інформацію суд дійшов висновку, що будь-які особи, як за законом, так і за заповітом, із заявами про прийняття спадщини після названого спадкодавця не звертались, спадкова справа не заводилась. Доказів протилежного матеріали справи не містять. Відповідно до норм статей\~1217, 1220 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини відповідно є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття\~1218 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (частина перша статті\~1223 ЦК України); заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (стаття\~1235 ЦК України). Згідно з положеннями статей\~1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею\~1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною першою статті\~1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено шестимісячний строк, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом зазначеного шестимісячного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті\~1272 ЦК України). Разом з тим, частиною третьою статті\~1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Наведені правила частини третьої статті\~1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1)\~спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини; 2)\~у спадкоємця були перешкоди для подання заяви для прийняття спадщини; 3)\~ці обставини визнані судом поважними (зокрема, постанови Верховного Суду від 20.03.2024 у справі №\~545/1231/23, від 13.08.2025 у справі №\~945/2987/21). Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду (зокрема, постанова Верховного Суду від 13.08.2025 у справі №\~945/2987/21). Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею\~1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються індивідуально в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи (постанова Верховного Суду від 07.12.2023 у справі №\~548/2415/21). Головною ознакою поважних причин є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини (постанова Верховного Суду від 31.07.2024 у справі №\~706/275/22. За конкретних фактичних обставин кожної справи суд має оцінювати тривалість пропуску строку для прийняття спадщини, що має важливе правове значення (постанова Верховного Суду від 03.04.2024 у справі №\~639/8197/21). У постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №\~565/1145/17 зроблено висновок про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1)\~тривала хвороба спадкоємців; 2)\~велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3)\~складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4)\~перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5)\~необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Отже, перебування спадкоємця на службі у складі Збройних Сил України, в тому числі тривалий час в місцях несвободи та, як наслідок, його тривала хвороба, на переконання суду, є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Крім того суд бере до уваги пункт\~24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №\~7 «Про судову практику у справах про спадкування», де роз`яснено, що суд, визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею\~1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Повторне визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини одним і тим же спадкоємцем законодавством не передбачено. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею\~1270 ЦК України для прийняття спадщини. Враховуючи усе наведене та встановивши, що [PERSON] (Позивач) з 14.04.2022, тобто у період після відкриття спадщини та до спливу визначеного законом шестимісячного строку для прийняття спадщини, був призваний на військову службу під час мобілізації та направлений для проходження військової служби, брав безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій області, в період з 19.08.2023 до 25.05.2025 перебував у місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України, одразу після звільнення з полону перебував на стаціонарному лікуванні з 26.05.2025 до 10.07.2025, після цього потребував ще лікування протягом 30\~календарних днів і потім звернувся до нотаріуса, надалі до суду для вирішення питання прийняття спадщини невідкладно, без жодних зволікань, тому суд дійшов до висновку про наявність поважних причин пропуску Позивачем строку для прийняття ним спадщини за заповітом, що, як вже зазначалося, відповідно до частини третьої статті\~1272 ЦК України є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином, вимоги Позивача є обґрунтованими і відповідають закону, а тому суд має законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Питання щодо стягнення з Відповідача (органу місцевого самоврядування) на користь Позивача судових витрат судом не вирішується, оскільки таке питання Позивачем перед судом не порушувалося, розрахунків цих витрат суду не надано. Повне рішення суду складено у визначений частиною шостою статті\~259 ЦПК України строк з урахуванням періоду тимчасової непрацездатності судді з 16.10.2025 до 31.10.2025 включно згідно з порядком обчислення процесуального строку, закінчення якого припадає на неробочий день (частина третя статті\~124 ЦПК України). Відповідно до статей\~1270, 1272 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved