Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором № 2109323278579 від 03.04.2021 у розмірі 22377,39 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн, а також витрати на правничу допомогу в сумі 9000,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03.04.2021 між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та позичальником [PERSON] було укладено договір № 2109323278579. Відповідно до умов договору, Товариство зобов`язалося надати позичальнику кредит без конкретної споживчої мети на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 3000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користуванням кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Згідно із п. 1.9 Договору, граничний строк кредитування - 1 рік. Відповідно до п. 1.4 Договору, проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у такому розмірі: а) 2,0% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтованого строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтованим строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4а; в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4в; д) тип процентної ставки - фіксована. На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 3000 грн. 01 грудня 2021 року було укладено договір № 1-12, відповідно до якого ТОВ "Служба миттєвого кредитування" відступило на користь ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" право вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 2109323278579. У свою чергу ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" відступило право вимоги до вказаного боржника ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР", згідно з договором № 10-03/2023/01 від 10.03.2023. Враховуючи вказане, ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" наділено правом грошової вимоги до відповідача. Заборгованість останнього становить 50679,69 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 3000,00 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 47679,69 грн. Враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 22377,39 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 3000,00 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 19377,39 грн. Представник позивача, який брав участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, позов відтримав, просив його задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково звернув увагу, що у спірному договорі сторони погодили строк кредитування в межах одного року. Нарахування процентів було проведено тільки у строк дії кредитного договору. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про скасування заочного рішення, призначення справи до розгляду та про судові засідання був повідомлений у встановленому законом порядку. Так, ухвала Долинського районного суду Івано-Франківської області від 11.08.2025, в якій визначена дата судового засідання на 08.09.2025 о 10:00 (а.с. 137-138), була доставлена 12.08.2025 [PERSON] та його представнику - адвокату Жупинському М.А. до їх електронних кабінетів користувачів ЄСІТС, про свідчать довідки про доставку електронного документа (а.с. 143, 140). 08 вересня 2025 року суд за клопотанням позивача витребував докази, про що постановив ухвалу, в якій серед іншого вказав про дату наступного судого засідання - 13.10.2025 о 09:00 (а.с. 155-156). Ухвалу суду від 08.09.2025, де вказана дата судового засідання, було доставлено 09.09.2025 відповідачу та його представнику - адвокату Жупинському М.А. до їх електронних кабінетів користувачів ЄСІТС, що підтверджується довідками про доставку електронного документа (а.с. 160, 158). Також сторону відповідача було повідомлено про те, що в судовому засіданні, яке відбудеться 13.10.2025, в режимі відеоконференції братиме участь представник позивача, про що свідчать довідки про доставку до електронного документа (а.с. 183, 184) до електронних кабінетів відповідача та його представника - адвоката Жупинського М.А. Будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов відповідач до суду не скеровував, не висловлював своєї позиції і з приводу обставин, про які зазначено у витребовуваних за клопотанням позивача доказів, хоча такі долучені до справи та доставлені до електронних кабінетів користувачів ЄСІТС [PERSON] та його представника - адвоката Жупинського М.А., про свідчать довідки про доставку електронного документа (а.с. 177, 174). Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: згідно з ухвалою від 11.08.2025, суд скасував заочне рішення у справі № 938/357/25 за позовом ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" до [PERSON] про стягнення заборгованості та призначив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 14 серпня 2025 року представник позивача у системі "Електронний суд" сформував клопотання про витребування доказів, поновивши строк для його подання, яке суд задоволив, про що постановив ухвалу від 08.09.2025. 03 жовтня 2025 року від АТ КБ "ПРИВАТБАНК" надійшли витребовувані докази. 06 жовтня 2025 року позивач у системі "Електронний суд" сформував клопотання про відкладення розгляду справи, однак 08 жовтня 2025 року - клопотання про участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, яке суд задоволив, про що 13.10.2025 постановив відповідну ухвалу. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин: як установлено з матеріалів справи, порядок та умови надання ТОВ "Служба миттєвого кредитування" грошових коштів як фінансового кредиту визначаються Правилами надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту (а.с. 60-62). [PERSON] , ідентифікувавшись в ІТС ТОВ "Служба миттєвого кредитування", 03.04.2021 ознайомився із основними умовами кредитування у вказаному Товаристві, що підтверджується Паспортом споживчого кредиту (Інформація, що надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит) та даними з Інформації щодо порядку (процедури), хронології дій щодо укладання електронного договору, вчинених Товариством та заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею з зазначенням часу та дати таких дій (а.с. 57-58, 59). Після ознайомлення з основними умовами кредитування, [PERSON] 03.04.2021 уклав із ТОВ "Служба миттєвого кредитування" у електронному вигляді договір про надання фінансових послуг № 2109323278579 з додатками, за умовами якого Товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 3000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користуванням кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Орієнтований строк поверення кредиту - 17 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати усіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк поверення кредиту перераховується та становить 17 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів (п. 1.3). Проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у такому розмірі: а) 2,0% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтованого строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтованим строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4а; в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4в; д) тип процентної ставки - фіксована (п. 1.4). Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 17 день з моменту отримання кредиту в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати (п. 1.4.1). В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 17 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом (п. 1.4.2). Граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) - 1 рік (п. 1.9). У самому договорі та Додатку № 1 до кредитного договору серед іншого вказано ідентифікуючі дані [PERSON] , у тому числі номер телефону [NUMBER] , електронна адреса, на яку направлено договір, номер карткового рахунка [NUMBER] . Додатком № 2 до кредитного договору слугує Графік платежів. Договір про надання фінансових послуг до додатки до нього підписані відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора Q6 (а.с. 24 звор. - 26, 47, 56). На виконання умов укладеного договору ТОВ "Служба миттєвого кредитування" 03.04.2021 перерахувало через ТОВ "ФК "ВЕЙ ФОР ПЕЙ" на картку [NUMBER] грошові кошти у розмірі 3000 грн згідно договору 2109323278579, на підтвердження чого надано повідомлення від 10.12.2024 (а.с. 62 звор.). Факт перерахування 03.04.2021 на картку [NUMBER] , яка емітована на ім`я [PERSON] , 3000 грн підтверджується і повідомленням із АТ КБ "ПРИВАТБАНК" за № 20.0.0.0/7-250916/48477-БТ від 19.09.2025 та випискою по рахунку, яка надана АТ КБ "ПРИВАТБАНК", згідно з якою 03.04.2021 зараховано переказ на вказану вище картку в розмірі 3000,00 грн, частиною з яких він цього ж дня розпорядився, перерахувавши на інший картковий рахунок (а.с. 163, 164-165). При цьому суд звертає увагу на те, що в повідомленні АТ КБ "ПРИВАТБАНК" також зазначено, що фінансовим номером телефону [PERSON] є [NUMBER] . Як установлено з розрахунку заборгованості за договором № 2109323278579 від 03.04.2021, за [PERSON] рахувалася заброваність на загальну суму 22377,39 грн, з яких 3000 грн - тіло кредиту, 20783,39 грн - відсотки. Всього сплачено відсотків на суму 1406,00 грн, востаннє 23.04.2021 (а.с. 7-8), тобто відсотки не сплачені на суму 19377,39 грн (20783,39 грн-1406,00 грн). Відсотки нараховані з 03.04.2021 до 30.11.2021. 01 грудня 2021 року ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" уклали договір факторингу № 1-12, відповідно до якого ТОВ "Служба миттєвого кредитування" відступило ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" права грошовї вимоги до боржників, у тому числі до боржника [PERSON] за кредитним договором № 2109323278579 від 03.04.2021, що підтверджується договором факторингу та додатками/витягами до нього, актами приймання-передавання Реєстру боржників та платіжним дорученням від 03.12.2021 (а.с. 10-18, 18 звор., 19, 22, 22 звор. - 23, 27). Сума заборгованості [PERSON] на дату відступлення права вимоги за тілом - 3000,00 грн, заборгованість за відсотками - 19377,39 грн, загальна сума заборгованості - 22377,39 грн. Як слідує із розрахунку заборгованості, який провів ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ", за [PERSON] заборгованість по основній сумі кредиту становила 3000 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги - 19377,39 грн. З 01.12.2021 до 02.04.2022 були донараховані відсотки на суму 28302,30 грн (відсоткова ставка 7,67 %), а відтак станом на 10.03.2023 за відповідачем рахувалася загальна сума заборгованості в розмірі 50679,69 грн (3000 грн + 19377,39 грн + 28302,30 грн). Жодних погашень боржник не здійснював (а.с. 9). У свою чергу ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" відступило право вимоги до боржника [PERSON] ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР", згідно з договором № 10-03/2023/01 від 10.03.2023. У п. 5.2 договору про відступлення прав вимоги вказано, що права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами акта приймання-передачі реєстру боржників в друкованому вигляді (додаток № 4). У розділі 7 договору визначено ціну договору та розрахунки за продаж (відступлення) (а.с. 28-34). Факт реального переходу права вимоги до відповідача підтверджується даними атків прийому-передачі Реєстру боржників, актами прийому-передачі документації боржників, актами зарахування зустрічних однорідних вимог, додаткової угоди № 4 до договору про відступлення (а.с. 35-36, 37, 38, 39-41, 42, 43-45, 45 звор.). Сума заборгованості [PERSON] на дату відступлення права вимоги за тілом - 3000,00 грн, заборгованість за відсотками - 47679,69 грн (19377,39 грн + 28302,30 грн), загальна сума заборгованості - 50679,69 грн. Згідно із розрахунком заборгованосоті, який здійснило ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" станом на 21.02.2025, сума заборгованості [PERSON] за договором № 2109323278579 за тілом кредиту становить 3000,00 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 47679,69 грн, загальна сума заборгованості за договором - 50679,69 грн (а.с. 9 звор.). Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 22377,39 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 3000,00 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги ТОВ "Служба миттєвого кредитування" - 19377,39 грн. Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов договору позики, непогашення відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Оцінка суду та норми права, які застосував суд: вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов такого висновку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно зі ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, в якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як слідує з описаних вище письмових доказів, відповідач ознайомився із умовами кредитування в ТОВ "Служба миттєвого кредитування", підтвердженням чого слугує підписаний ним електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора Паспорт споживчого кредитування. Після ознайомлення із основними умовами кредитування [PERSON] 03.04.2021 електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора Q6 підписав договір про надання фінансових послуг № 2109323278579, який направлений на номер телефону [NUMBER] , який є його фінансовим номером телефону, на що вказує повідомлення з АТ "КБ "ПриватБанк". У рамках укладеного договору [PERSON] отримав від ТОВ "Служба миттєвого кредитування" кредит у розмірі 3000,00 гривень на картковий рахунок, на підтвердження чого у матеріалах справи є відповідні докази (повідомлення та виписка про рахунку), які свідчать про факт перерахування коштів у вказаній сумі на картку, яка належить відповідачу. Доказів протилежного останній не надав, зазначених обставин не спростував. При цьому він був ознайомлений із доказами, які надійшли від АТ КБ "ПриватБанк", оскільки такі були доставлені йому та його представнику до електронних кабінетів користувачів ЄСІТС. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Під час розгляду справи доказів належного виконання зобов`язань по поверненню кредитних коштів [PERSON] суду не надав, як і не подав будь-яких доказів на спростування користування наданими йому коштами, про що вказано вище. Натомість позивач довів, що факт отримання відповідачем кредитних коштів мав місце і такі повернуті не були. При цьому останній погодився на сплату відсотків за користування кредитними коштами. Будь-яких доказів на спростування наданих позивачем розрахунків заборгованостей, не подав, як і не надав контррозрахунку. Таким чином, суд установив, що факт отримання відповідачем кредитних коштів мав місце та останній погодився на сплату відсотків за користування кредитними коштами. Кредитний договір, як і його певні умови недійсними не визнавалися. Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 01 грудня 2021 року право вимоги до [PERSON] від ТОВ "Служба миттєвого кредитування" перейшло до ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ", який у свою чергу, донарахувавши відсотки за користування кредитними коштами, 10 березня 2023 року відступив право вимоги до відповідача ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР". Перехід права вимоги до позивача знайшов свої підтвердження. Вимоги за кредитним договором на час укладення договорів факторингу були дійсними. Будь-яких нарахувань після переходу прав вимог ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" не проводив. При цьому суд звертає увагу на те, що сума заборгованості [PERSON] перед позивачем була визначена в розмірі 50679,69 грн, складові якої описано вище. Однак до стягнення ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" заявляє заборгованість в розмірі 22377,39 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3000,00 грн, заборгованість за відсотками - 19377,39 грн. Перевіривши розрахунок заборгованості, суд дійшов висновку про його відповідність умовам договору, а саме п. 1.4 договору, за яким відсоткова ставка за перші 17 днів становить 2 % на день (3000 грн*2%=60 грн), з 18 до 31 день -3,64 % (2%+1,64%) на день (3000 грн*3,64%=109,20 грн), з 32 до 46 дня 5,02 % (3,64%+1,38%) на день (3000грн*5,02%=150,6 грн), надалі 7,67% (5,02%+2,65%) на день (3000грн*7,67%=230,10 грн). Відповідач спочатку сплачував проценти, але не в повному розмірі, востаннє 23.04.2021, після чого перестав виконувати умови кредитного договору, тому для нього обчислення відсоткової ставки проводилося з урахуванням умов договору про підвищення кредитної ставки протягом строку дії договору. Проценти нараховані за період з 03.04.2021 до 02.04.2022, тобто в межах річного строку дії кредитного договору, як це визначено в п. 1.9, з чим відповідач погодився. При цьому строк у 17 днів з моменту отримання кредиту, це орієнтовний строк повернення самого кредиту. Відрахунок вказаного строку залежить від того, чи повернув позичальник кредит та чи сплатив відсотки за користування ним, на що вказує п. 1.3 договору, яким визначено, що у разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтований строк повернення кредиту перераховується та становить 17 днів з моменту сплати всіх нарахованих відсотків. Тобто через 17 днів орієнтованого строку повернення кредиту дія кредитного договору не закінчується. При цьому п. 1.4.2 спірного договору передбачено, що в разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтованого строку повернення кредиту (що мало місце в даному випадку), проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 17 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом. Ураховуючи, що відповідач [PERSON] істотно порушив умови договору про надання фінансового кредиту № 2109323278579 від 03.04.2021, не погасив заборгованість як за тілом кредиту, так і не сплатив в повній мірі проценти, хоча на такі погодився, ні первісним кредиторам, ні позивачу, право вимоги за вказаними договорами перейшло до ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР", суд уважає, що з нього на користь позивача слід стягнути заборгованість в розмірі 22377,39 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3000,00 грн, заборгованість за відсотками - 19377,39 грн, задовольнивши позовні вимоги повністю. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією (а.с. 63). Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, тому, згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке. Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Позивач на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 9000 гривень надав: договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024 (а.с. 52-53), прайс-лист юридичних послуг (а.с. 53 звор.-54), заявку на надання юридичної допомоги № 684 від 01.01.2025 (а.с. 54 звор.), витяг з акта № 1 про надання юридичної допомоги від 31.01.2025 (а.с. 55), з яких суд установив, що ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" уклало договір про надання професійної правничої (правової) допомоги з АО "ЛІГАЛ АССІСТАНС", в якому вони визначили обсяг адвокатських послуг та їх вартість. Зобов`язання адвокатське об`єднання виконано належним чином та своєчасно, за що останнє від позивача отримало кошти за виконану роботу в сумі 9000,00 гривень (3000,00 грн за надання усної консультації з вивчення документів + 6000,00 грн складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду). Таким чином, позивач на обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі подав належні та допустимі докази, що описані вище. Після скасування заочного рішення та призначення справи до нового розгляду відповідач та його представник двічі в судові засідання не з`являлися, участі в розгляді справи не брали, заяв про неспівмірність судових витрат не подавали, як і не заявляли клопотань про зменшення розміру таких витрат. Суд ж дотримуючись принципу диспозитивності та зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 137 ЦПК України без клопотання сторони не вправі ініціювати зменшення розміру витрат на правничу допомогу у разі недотримання вимоги ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Натомість сторона відповідача не була позбавлена можливості таке клопотання заявити чи подати до суду відповідну заяву після скасування заочного рішення та призначення справи до розгляду, якщо вважала, що має місце заявлення до стягнення неспівмірних витрат, про що вказувала у своїй заяві про перегляд заочного рішення, яка вичерпала свою дію скасуванням такого та наданням можливості стороні відповідача відстоювати свої інтереси шляхом подання відповідповідних заяв під час нового розгляду справи, оскільки обов`язок доведення такого покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподалу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). При цьому суд звертає увагу на те, що витрати позивача під час розгляду справи в загальному порядку збільшилися з огляду на те, що один з його представників готував клопотання про витребування доказів (а.с. 148-150), інший брав участь у розгляді справи в режимі відеоконференції (а.с. 187-189), однак позивач додаткових витрат до стягнення не заявляв. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, тобто на оплату адвокатських послуг, є доведеним, обґрунтованим та співмірним, зокрема, із складністю та категорією даної справи, її значенням для сторін, обсягом наданих послуг адвокатом, часом, витраченим адвокатом на їх надання. Тому, беручи до уваги, що позовні вимоги задоволено повністю, суд уважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн. На підставі викладеного, ст. 526, 614, 626, 628, 639, 1046, 1077, 1078, 1082 ЦК України, ст. 3, 12 "Про електронну комерцію" та

Outcome: approved