Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

25.08.2025\~позивач Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю /ТОВ/\~«Споживчий центр»\~засобами системи\~«Електронний суд»\~подав до\~суду позовну\~заяву до [PERSON] , в якій просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 28.02.2025- 100000164 від 28.02.2025 у розмірі 54\~900 (п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот) грн 00 коп. та судові витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі 2\~422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. 28.02.2025\~між ТОВ\~«Споживчий центр» (надалі\~ кредитодавець)та [PERSON] (надалі позичальник) укладено кредитний договір (оферти) № 28.02.2025-100000164. Відповідно до\~умов договору\~позичальнику надано\~кредит у\~розмірі \~18\~000,00\~грн,\~що підтверджується\~квитанцією про\~видачу коштів\~від 28.02.2025,\~строком на\~140\~днів.\~28.02.2025\~ [PERSON] \~отримав кредитні\~кошти у\~розмірі 18\~000,00\~грн,\~тобто позивач\~ТОВ «Споживчий\~центр» свої\~зобов`язання за\~договором виконав\~в повному\~обсязі.Відповідач [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконав, порушив умови кредитного договору в результаті чого станом на момент пред`явлення позову утворилась заборгованість у розмірі 54\~900,00 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у вигляді судового збору. Позиція відповідача. Відповідач обставин та підстав позову не спростував, відзиву на позовну заяву не подав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Турківського району суду Львівської області від 29.08.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 15.09.2025 о 17:45 год. за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 15.09.2025 розгляд справи відкладено на 29.09.2025 о 17:45 год. У зв`язку\~з неявкою\~відповідача [PERSON] , належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, ухвалою суду від 29.09.2025 розгляд справи відкладено на 20.10.2025 о 17:25 год. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом засобами поштового зв`язку, у судове засідання 20.10.2025 повторно не з`явився. Причин неявки не повідомив, заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи не надав, правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк не скористався. Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 20.10.2025 вирішено проводити заочний розгляд справи № 458/871/25 на підставі наявних у справі доказів. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2\~ст.\~247\~ЦПК України\~не здійснюється. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин. 28.02.2025 між позивачем ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 28.02.2025-100000164, шляхом подання відповідачем заявки та прийняття пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти) від 28.02.2025, відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 28.02.2025-100000164 (кредитної лінії), які підписані позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода). Відповідно до п. 3.1. договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію(ї) якщо Комісія (ії) встановлена(і) договором). Пунктом 3.2. встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Позичальник зобов`язується не використовувати Кредит для участі в азартних іграх та не перераховувати Кредит на рахунки організаторів азартних ігор. Відповідно до п. 4.1. кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5168-74XX-XXXX-7127. Пунктом п. 4.3. договору встановлено, що днем надання кредиту вважається: списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця , а днем погашення кредиту/сплати платежу день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця. У випадку, якщо дата ініціювання платіжної операції з надання кредиту не співпадає з датою завершення цієї платіжної операції з надання кредиту, днем/датою надання кредиту є дата ініціювання цієї платіжної операції, якщо платіжна операція була завершена (навіть у випадку її завершення в пізнішу дату). Неможливість завершення ініційованої кредитодавцем платіжної операції з надання кредиту не з вини кредитодавця є скасувальною обставиною та призводить до припинення прав і обов`язків сторін за даним договором, включаючи обов`язок кредитодавця з надання кредиту. Неможливість видачі кредиту готівкою у зв`язку з нез`явленням позичальника для її отримання у дату надання/видачі кредиту, зазначену в заявці, є скасувальною обставиною та призводить до припинення прав і обов`язків сторін за даним договором, включаючи обов`язок кредитодавця з надання кредиту. У випадку настання вказаних скасувальних обставин даний договір є розірваним та припиненим з дати надання/видачі кредиту, зазначеної в заявці. У випадку перерахування коштів позичальником на поточний рахунок кредитодавця, позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку сплати платежу. Сторони домовились, що зобов`язання за договором можуть виконуватись як шляхом перерахування одного, так і шляхом перерахування декількох платежів, однак з дотриманням строків та інших умов виконання зобов`язань, встановлених договором. Відповідно до умов кредитного договору № 28.02.2025-100000164, відповідачу надано кредит на таких умовах: дата надання/видачі кредиту 28.02.2025; сума кредиту: 18 000 грн 00 коп.; строк, на який надається кредит - 140 дні з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту 17.07.2025. Продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування та строку виплати кредиту передбачена. Продовження (лонгація,пролонгація) строку договору не передбачена. Позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та строку виплати кредиту, установлених договором, на підставі поданого до кредитодавця звернення із зазначеною датою в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Кредитодавець також інформує позичальника про зміну строку повернення кредиту шляхом відправлення повідомлення в особистий кабінет позичальника на вебсайті кредитодавця, який є створеним на момент укладення даного кредитного договору або створюється позичальнику при укладенні ним даного договору, та є обраним за згодою з позичальником каналом для комунікації, для відправлення повідомлень про зміну строку повернення кредиту та строку виплати кредиту. Ініціювання споживачем продовження (лонгації, пролонгації) строку кредитування відбувається без змін умов попередньо укладеного договору в бік погіршення для споживача. Процентна ставка\~ фіксована\~незмінна процентна\~ставка у\~розмірі 1%\~за 1\~(один)\~день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит (надалі - "процентна ставка"). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія,\~пов`язана з\~наданням Кредиту\~(надалі\~ "Комісія",\~економічна сутність\~ плата\~за надання\~кредиту)\~ 15% від суми кредиту та дорівнює 2700 грн 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Договором не передбачено змін в умовах надання фінансової послуги, щодо якої укладено договір, крім продовження (лонгації, пролонгації) строку кредитування та строку виплати кредиту у порядку, передбаченому договором. Протягом строку дії договору тарифи та комісія(ії) за фінансовою послугою залишаються незмінними. Кредитодавець не надає додаткових та/або супутніх послуг. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0.82% (денна процентна ставка) = (20771.68 / 18000)/ 140 ? 100%. Проценти (економічна сутність плата за користування Кредитом) розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту (включаючи всі транші) (залишку від всієї суми кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. Відповідно до п. 6.1. договору позичальник зобов`язався використати кредит на зазначені в договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України, і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів шляхом внесення в касу кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата процентів, комісії(ій) (якщо комісія (ії) встановлена(і) договором) - у терміни та строки, вказані у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; б) неустойки, яка може бути нарахована кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим договором - негайно, з моменту пред`явлення кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Згідно з п. 9.1. договору у разі несплати кредиту та/або процентів та/або комісії(ій) (якщо Комісія (ії) встановлена(і) договором) у встановлені договором терміни/строки, сума зобов`язань по погашенню кредиту та/або процентів та/або комісії з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою, крім випадків, встановлених договором. У разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту та/або несплати нарахованих процентів та/або комісії(ій) (якщо комісія (ії) встановлена(і) договором) до позичальника може бути застосована неустойка згідно п.7.6. кредитного договору. Також позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України на вимогу кредитодавця зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми (база розрахунку) у розмірі, встановленому у заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, перерахувавши 28.02.2025 грошові кошти у розмірі 18 000,00 грн, на вказані у кредитному договорі реквізити платіжної банківської карти відповідача [PERSON] - 5168-74ХХ-ХХХХ-7127, що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення», про успішне перерахування 28.02.2025 грошових коштів у сумі 18 000,00 грн., номер картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua\~ 665796349, призначення платежу: видача за договором кредиту № 28.02.2025-100000164. Відповідно до\~довідки \~розрахунку про\~стан заборгованості\~за кредитним\~договором,\~ виданої позивачем, заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором № 28.02.2025-100000164 від 28.02.2025 становить 54\~900 грн 00 коп., що складається з: заборгованості за основним боргом 18 000 грн 00 коп., процентів 25\~200 грн 00 коп., комісії за надання 2 700 грн 00 коп. та неустойки 9 000 грн 00 коп. Проценти по кредиту нараховані за період з 28.02.2025 по 17.07.2025. Всупереч умовам кредитного договору, а також вимог ст. ст. 509, 525, 526, 1054 ЦК України, відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідач відзиву не подав. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Суд встановив, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України «Кредит». Вирішуючи спір, суд виходить з таких мотивів та норм права. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Закон України «Про електронні довірчі послуги» (надалі Закон) визначає правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, у тому числі транскордонних, права та обов`язки суб`єктів правових відносин у сфері електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також правові та організаційні засади здійснення електронної ідентифікації. Електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Частиною 3 ст.11 зазначеного Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч.6 ст.11 вказаного Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст.12 України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Суд встановив, що 28.02.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 28.02.2025-100000164, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 18 000,00 грн, на строк 140 днів, які зобов`язався повернути до 17.07.2025, сплатити проценти та комісію. Процентна ставка- фіксована незмінна ставка у розмірі 1% за 1 (один)день користування Кредитом, яка застосовується протягом усього строку, на який надається кредит (надалі процентна ставка). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку (п. 6 заявки кредитного договору). Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0.82% (денна процентна ставка) = (20771.68 / 18000)/ 140 ? 100% (п. 10 заявки кредитного договору). Пропозиція про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта), заявка кредитного договору № 28.02.2025-100000164 (кредитної лінії), відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 28.02.2025-100000164 (кредитної лінії), додаток до кредитного договору № 28.02.2025-100000164 (кредитної лінії) від 28.02.2025 інформаційне повідомлення позичальника підписані електронним підписом відповідача [PERSON] шляхом використання одноразового ідентифікатора Е453. Відповідно до довідки розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 28.02.2025-100000164,\~виданої позивачем, заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором № 28.02.2025-100000164 становить 54\~900 грн 00 коп., що складається: заборгованості за основним боргом 18 000 грн 00 коп., процентів 25\~200 грн 00 коп., комісії за надання 2\~700 грн,00 коп. та неустойки 9\~000 грн 00 коп. Таким чином, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому кредитним договором № 28.02.2025-100000164. Проте відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань за договором, внаслідок чого на момент пред`явлення позову утворилась заборгованість у розмірі 54\~900 грн 00 коп., що складається з: заборгованості по тілу кредиту 18 000 грн 00 коп., процентів 25\~200 грн 00 коп., комісії 2\~700 грн 00 коп. та неустойки за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання 9 000,00 грн, що підтверджено довідкою розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором № 28.02.2025-100000164, наданим позивачем. Проценти по кредиту нараховані за період з 28.02.2025 по 17.07.2025. Щодо стягнення комісії. Особливості регулювання правовідносин за договорами споживчого кредиту передбачені також Законом України «Про захист прав споживачів». 10.06.2017 набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» зміст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення ч.ч.1,2,5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набранням чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з ч.2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту. На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч.1 ст.1 та ч.2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 № 49 затв. Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. На підставі ч.6 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені в договорі про споживчий кредит та/або не враховані в розрахунку денної та орієнтовної річної процентної ставки, що зазначені в договорі про споживчий кредит, крім платежів за споживчим кредитом, які не включаються до розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом у випадках, передбачених цим Законом. Кредитодавцю та новому кредитору забороняється вимагати сплати будь-яких платежів, не зазначених у договорі про споживчий кредит та/або не врахованих у розрахунку денної процентної ставки, що зазначена в договорі про споживчий кредит. Тлумачення ч. 1 ст. 203 ЦК України свідчить, що під змістом правочину розуміється сукупність умов, викладених в ньому. Зміст правочину, в першу чергу, має відповідати вимогам актів цивільного законодавства, перелічених в статті 4 ЦК України. Втім більшість законодавчих актів носять комплексний характер, і в них поряд із приватно - правовими можуть міститися норми різноманітної галузевої приналежності. За такої ситуації необхідно вести мову про те, що зміст правочину має не суперечити вимогам, встановленим у приватно -правовій нормі, хоча б вона містилася в будь-якому нормативно-правовому акті, а не лише акті цивільного законодавства. Під вимогами, яким не повинен суперечити правочин, мають розумітися ті правила, що містяться в імперативних приватно - правових нормах (постанова Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.05.2022 у справі № 613/1436/17 (провадження № 61-17583св20)). Споживчий кредит (кредит) грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п. 11 ч. 1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування»). Тобто, споживчим є будь-який кредит наданий споживачу для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит (ч.ч. 1,2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування»). Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними (ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування»). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 10.11.2021 у справі № 740/3852/19 (провадження № 61-7745св21) зазначено, що: «відповідно до ч.2 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Однак, у випадку невизнання іншою стороною такої недійсності правочину в силу закону та за наявності відповідного спору вимога про встановлення нікчемності може бути пред`явлена до суду окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У такому разі суд своїм рішенням не визнає правочин недійсним, а лише підтверджує його недійсність у силу закону у зв`язку з її оспоренням та невизнанням іншими особами. Такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як визнання правочину недійсним, застосовується до оспорюваних правочинів. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину». Згідно висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 31.08.2022 у справі № 202/5330/19 у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). Враховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 11, ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування». Електронний кредитний договір між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] від 28.02.2025 № 28.02.2025-1000001645, який складається з пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта), заявки, відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), в тому числі пункт 7 заявки споживача [PERSON] 28.02.2025 не містять зазначення переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються [PERSON] , за які банком встановлена комісія в розмірі 15 %, пов`язана з наданням кредиту, тому Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» не доведено наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. Враховуючи наведене, положення п. 7 заявки споживача [PERSON] , яка є невід`ємною частиною договору кредиту від 28.02.2025 № 28.02.2025-1000001645, укладеного між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] , договору щодо обов`язку [PERSON] сплачувати комісію, пов`язану з наданням кредиту в розмірі 15% є нікчемним відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 10.01.2024 в справі 727/5461/23, від 09.10.2024 в справі 582/202/22. Враховуючи нікчемність договору між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та [PERSON] кредиту від 28.02.2025 № 28.02.2025-100000164 в частині комісії, пов`язаної з наданням кредиту в розмірі 15% від суми кредиту, що становить 2\~700 грн 00 коп., відсутні підстави для стягнення з [PERSON] комісії в сумі 2\~700 грн 00 коп. Щодо стягнення неустойки за кредитним договором. Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Частиною 1 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до положень п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи ту обставину, що неустойка, яка передбачена кредитним договором, нарахована у період дії в Україні воєнного стану, після 24.02.2022, вона підлягає списанню кредитодавцем та підстави для її стягнення за рішенням суду відсутні. З огляду на те, що позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти разом з процентами вчасно не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором № 28.02.2025-100000164 від 28.02.2025, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» у загальному розмірі 43\~200 грн 00 коп., з яких: 18 000 грн 00 коп. заборгованість по тілу кредиту, 25\~200 грн 00 коп. заборгованість по процентах. Розподіл судових витрат. Судові витрати у розглядуваній справі складаються зі судового збору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із матеріалів\~справи вбачається,\~що вказана\~позовна заява\~подана через\~систему «Електронний\~суд»,\~та відповідно\~до ч.\~3\~ст.\~4\~Закону України\~«Про судовий\~збір» судовий\~збір сплачено\~із застосуванням\~понижуючого коефіцієнту\~відповідного розміру\~ставки судового\~збору -\~0,8,\~що становить\~2\~422 грн 40 коп. Враховуючи те,\~що позов\~ТОВ «Споживчий\~центр» задоволено\~частково,\~суд,\~відповідно до\~положень ст.\~141\~ЦПК України,\~визначає позивачу\~судові витрати\~пропорційно до\~розміру задоволених\~позовних вимог,\~а саме\~з [PERSON] \~у розмірі\~1906\~грн 18\~коп.,\~пропорційно до\~задоволених позовних\~вимог:\~з розрахунку\~ 43\~200\~грн 00\~коп.\~(задоволені\~позовні вимоги)\~становлять \~78,69\~%\~заявленої суми\~позовних вимог;\~від суми\~сплаченого судового\~збору при поданні позову в розмірі 2 422,40 грн складають 1906 грн 19 коп.

Outcome: partial