Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулось в суд із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 31.03.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та\~ [PERSON] \~укладено договір про надання споживчого кредиту № 7744096, відповідно до умов якого, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» перерахувало кредитні кошти в сумі 11400 грн. на банківську картку відповідача. 27.11.2024 року, згідно договору факторингу № 27.11/24-Ф, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило право вимоги за кредитним договором № 7744096 від 31.03.2024 року на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого заборгованість за кредитним договором № 7744096 від 31.03.2024 року становить 41116,66 грн. Тому позивач просить стягнути із відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак на адресу суду надійшла заява у якій ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» просить розгляд справи проводити у відсутності їх представника , позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча згідно ст.128 ЦПК України про день, час і місце розгляду справи був двічі повідомлений належним чином, не повідомив відповідач і про причини своєї неявки в судове засідання. Суд на підставі ст.280 ЦПК України проводив заочний розгляд даної справи. \~ \~ \~ \~Згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу \~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та оцінивши наявні докази, суд встановив наступні факти: Судом встановлено, що 31.03.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та\~ [PERSON] \~укладено договір про надання споживчого кредиту № 7744096, який підписаний електронним підписом відповідача(а.с.12-21). Відповідно до п. 1.1.-1.6. Договору за цим Договором товариство зобов`язується надати позичальникові грошові кошти (кредит) на суму 3900 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, на умовах встановлених цим Договором. Відповідно до п. 1.4. Договору, строк кредиту - 360 днів. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~п.\~1.5.\~Договору, за користування кредитом нараховуються проценти. Відповідно до п.1.5.1. Договору, стандартна процентна ставка становить 2,20% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 Договору. Відповідно до п.1.5.2 Договору, знижена процентна ставка 0,88 % в день та застосовується, якщо споживач до 20.04.2024 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. \~ \~ \~ \~Відповідно до пункту 2.1. кредитного договору кошти надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . За умовами пунктів 2.4, 2.5 кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту за реквізитами, згідно п.2.1. Договору; кредит вважається погашеним в день отримання Товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до пункту 5.1 кредитного договору, сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів. Указаний кредитний договір у відповідності до пункту 9.6 договору вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що створений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні Товариства для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ІКС Товариства. 31.03.2024 року о 17:07:14 год. відповідачу було успішно перераховано кошти в сумі 3900,00 грн. на платіжну картку клієнта [NUMBER] від ТОВ «АВЕНТУС Україна», що підтверджується інформацією ТОВ «ПЕЙТЕК» вих. №20250519-424 від 19.05.2025 року (а.с.34). В подальшому між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду до Договору № 7744096 про надання споживчого кредиту від 31.03.2024 року, у відповідності до якої сторони домовились збільшити суму кредиту на 7500,00 грн., внаслідок чого загальний розмір кредиту складає 11400,00 грн. (а.с.30-31). Однак, у зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх договірних зобов`язань, заборгованість за договором склала 41116,66 грн., з яких: 11199,36 грн.- заборгованість за тілом кредиту, 26363,3 грн.- заборгованість за відсотками, 3554,00 грн. заборгованість за пенею, що стверджується розрахунком заборгованості за Договором № 7744096 від 31.03.2024 року, складеному ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (а.с.42-47). 27.11.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір факторингу № 27.11/24-Ф, за яким ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги за вищевказаним кредитним договором. Так, згідно з підпунктом 1.1 перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог, та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору (а.с.25-29). Витягом з Додатку №1 до Договору факторингу № 27.11/24-Ф від 27.11.2024 року підтверджується передача реєстру боржників від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до ТОВ «Діджи Фінанс», зокрема право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 7744096 від 31.03.2024 року у сумі 41116,66 грн., з яких: 11199,36 грн.- заборгованість за тілом кредиту, 26363,3 грн.- заборгованість за відсотками, 3554,00 грн. заборгованість за пенею (а.с.11). Також, 08.04.2025 року позивач, як новий кредитор у зобов`язанні за кредитним Договором № 7744096 від 31.03.2024 року, направив [PERSON] досудову вимогу про погашення заборгованості, зі змісту якої вбачається, що боржник був повідомлений про відступлення права грошової вимоги факторові та про обов`язок боржника сплатити наявну заборгованість новому кредитору (а.с.37). Відповідно до вимог частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як слідує із матеріалів справи відповідачем [PERSON] підписано договір договір про надання споживчого кредиту № 7744096 від 31.03.2024 року, шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. В силу вимог частини першої\~статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до вимог частин першої, другої статті 6\~Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створенням електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Таким чином, на підставі укладеного між сторонами електронного договору, який вважається укладеним у письмовій формі, у сторін цього договору відповідно до приписів статті 11\~ЦК України\~виникли права та обов`язки, які випливають із кредитного договору. В силу вимог частин першої, другої\~статті 639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Вищенаведене свідчить про належне укладення кредитного договору, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін. Аналогічна правова позиція сформована у цілому ряді постанов Верховного Суду. Так, у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі\~Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20. Отже, між сторонами досягнута згода щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. З огляду на вищевикладене, суд доходить до висновку, що відповідно до вимог чинного законодавства між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] у встановленому законом порядку укладено договір № 7744096 від 31.03.2024 року про надання споживчого кредиту з використанням електронного підпису останнього. В силу вимог\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до статей\~526,\~612,\~625 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК Україниза\~кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048\~ЦК України). Відповідно до вимог частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики Згідно з вимогами\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що відповідач, в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» не повернув, чим порушив умови договору. Надалі, відповідно до укладеного договору факторингу 27.11.2024 року за № 27.11/24-Ф із підписанням відповідного реєстру право грошової вимоги до відповідача за невиконання умов кредитного договору перейшло від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до ТОВ «Діджи Фінанс». Відповідно до вимог частини першої\~статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). В силу вимог\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з вимогами\~статті 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню у доведеному розмірі 41116,66 грн., з яких: 11199,36 грн.- заборгованість за тілом кредиту, 26363,3 грн.- заборгованість за відсотками, 3554,00 грн. заборгованість за пенею. Відповідно до положень\~статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. ч. 1-6\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Позивачем до позовної заяви в підтвердження понесених витрат на правничу допомогу додано наступні документи: договір №42649746 про надання правової допомоги від 01 січня 2025 року, укладений між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та адвокатом Білецьким Богданом Михайловичем; додаткова угода № 7744096 до Договору № 42649746 про надання правової допомоги від 01 січня 2025 року; детальний опис робіт (надання послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б.М., необхідним для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» щодо стягнення кредитної заборгованості; акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 31 березня 2025 року, у відповідності до якого вартість правничої допомоги складає 6000,00 грн. Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2021 року (провадження №61-44217св18), витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Відповідно до п. 2 ч. 3\~ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Враховуючи відсутність клопотань іншої сторони стосовно зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд визнає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 гривень. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України суд, також вважає за необхідне стягнути з [PERSON] в користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» 2422,40 грн. сплаченого судового збору. При цьому суд бере до уваги платіжну інструкцію від 30 травня 2025 року № 7744096 року про сплату судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved