Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-16 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Торчинська О.В., звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Балтської міської ради Одеської області про визнання рішень Миронівської сільської ради Одеської області недійсними та скасування державної реєстрації земельних ділянок. На обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що за договором дарування житлового будинку від 17.03.2009 року позивачка [PERSON] отримала у власність житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Маючи намір продати вищевказаний будинок, позивачка звернулася до землевпорядної організацію для оформлення земельної ділянки під будинком. Землевпорядна організація подала документи на присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , на що було отримано Рішення №РВ-630104442024 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру від 09.08.2024 року, Протокол №ПП-6300008882024 проведення перевірки електронного документа від 09.08.2024 року та Висновок щодо перевірки електронного документа. 3 тексту Рішення про відмову стало відомо, що в межах земельної ділянки, яку передбачалося зареєструвати, було сформовано інші земельні ділянки з кадастровим номерами: 5120683800:02:001:0108 та 5120683800:02:001:0110. Перетин з ділянкою 5120683800:02:001:0108, площа співпадає на 33,477%. Перетин з ділянкою 5120683800:02:001:0110, площа співпадає на 52,2809%. Після отриманої інформації, позивачкою було отримано Інформаційну довідку №393050818 від 30.08.2024 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, а саме щодо земельної ділянки, кадастровий номер 5120683800:02:001:0108, площа 0,2341 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), з якої вбачається, що на даний момент власником земельної ділянки є [PERSON] . Про земельну ділянку кадастровий номер 5120683800:02:001:0110 відомості в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відсутні. Тож, Позивачем було отримано Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №HB-0002139912024 від 02.09 2024 року, а саме щодо земельної ділянки кадастровий номер 5120683800:02:001:0110 площа 0,2500 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). 3 даного Витягу вбачається, що власником земельної ділянки є [PERSON] , підставою для виникнення права є рішення Миронівської сільської ради Балтського району Одеської області від 07.12.2006 року №35, документ, що посвідчує право: Державний акт від 12.03.2008 року серія ЯД №914345. Позивачка вважає, що зазначене Рішення та Державні акти є незаконними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки вони порушують права позивача на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, який належать їй на праві приватної власності. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач представник Балтської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явився, звернувшись до суду із заявою в якій просить розглянути справу за його відсутності. Відповідачі: [PERSON] та [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату час та місце розгляду справи у судове засіданні не з`явилися з невідомих суду причин. Будь-яких заяв чи клопотань від них до суду не надходило. Розглянувши позов в межах заявлених вимог, оцінивши наявні докази в матеріалах справи, судом встановлені наступні фактичні обставини. Згідно з копією договору дарування житлового будинку від 17.03.2009 року, [PERSON] отримала у власність житловий будинок, за адресою: [ADDRESS] . Право власності за [PERSON] на вищевказаний будинок зареєстровано 24.03.2009 року, про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22256015 та копія витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 7103584. Як вбачається з копії технічного паспорту на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами розташований на земельній ділянці площею 0,2500 га. [PERSON] у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 08.12.2015 року. [PERSON] , маючи намір розпорядитися належним їй майном, звернулася до землевпорядної організацію для оформлення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно з копією рішення № РВ-630104442024 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру від 09.08.2024 року, Державним кадастровим реєстратором Відділ № 7 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Харківській області розглянуто заяву про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 06.08.2024 р. (реєстраційний номер ЗВ-9704895882024) разом з доданими до неї документами та відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, оскільки в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, знаходяться інші земельні ділянки або їх частини. Обґрунтувати знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, інших земельних ділянок з кадастровими номери 5120683800:02:001:0108 та 5120683800:02:001:0110, площа співпадає на 33.477 відсотка та 5120683800:02:001:0110 площа співпадає на 52.2809 відсотка. Рекомендовано виправити вказану помилку та подати документацію на реєстрацію повторно. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №393050818 від 30.08.2024 року, власником земельної ділянки з кадастровим номером 5120683800:02:001:0108, площа 0,2341 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] . Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0002139912024 від 02.09.2024 року, власником земельної ділянки з кадастровим номером 5120683800:02:001:0110, площа 0,2500 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] . Підставою виникнення права є рішення Миронівської сільської ради Балтського району Одеської області № 35 від 07.12.2006 року, документ, що посвідчує право Державний акт серії ЯД № 914345 від 12.03.2008 року. Архівним відділом Подільської районної державної адміністрації Одеської області надано копію Рішення Миронівської сільської ради Балтського району Одеської області V скликання № 35 від 07.12.2006 року «Про затвердження технічної документації на видачу державних актів на право власності на земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та ведення особистих селянських господарств. Разом з тим до рішення не додано списку жителів с. Мирони, яким видавались державні акти, оскільки вказаний додаток у матеріалах архівної справи відсутній, про що свідчить лист архівного відділу № 08.2-06-04/23.1 від 03.09.2024 року. Як вбачається з копій державних актів: державний акт серії №ЯД №914345 від 12.03.2008 року, виданий на ім`я [PERSON] , кадастровий номер земельної ділянки 5120683800:02:001:0110; державний акт серії ЯД №960676 від 12.03.2008 року, виданий на ім`я [PERSON] , кадастровий номер земельної ділянки 5120683800:02:001:0108, вони обидва видані на підставі Рішенням Миронівської сільської ради від 07.12.2006 року №35. 08.08.2025 року адвокат Торчинська О.В. в інтересах позивача, з метою досягнення домовленості між сторонами щодо можливого усунення недоліків по розташуванню меж земельних ділянок, зверталася до відповідачів з письмовим зверненням виправити вказані помилки у відповідності до вимог ст. 21 ЗУ «Про державний земельний кадастр». Разом з тим, жодних дій з боку відповідачів, спрямованих на звернення до земельного відділу із заявами про внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру про земельну ділянку, вчинено не було. Вирішуючи спірне питання, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно зі\~ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з положеннями ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). Згідно зі ст. 58 Конституції України\~закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 577/2977/15-ц Верховний Суд зазначив, що при вирішенні спору потрібно виходити із законності набуття кожною зі сторін права власності на спірну земельну ділянку із застосуванням до спірних правовідносин саме тієї редакції закону, яка була чинною на момент їх набуття. Статтею 12 ЗК України в редакції, що діяла станом на 07.12.2006 року, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян. Відповідно до положень ч. 3, 4 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Частина 1 ст. 126 ЗК України в редакції, що діяла станом на 07.12.2006 року, визначала, що право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст. 125 ЗК України в редакції, яка діяла станом на 07.12.2006 року, право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації. Відповідно до п. 9 розділу VII «Прикінцеві та перехідні полодення ЗУ «Про державний земельний кадастр» № 3613 від 07.07.2011 року, який набрав чинності з 01.01.2013 року, до 01.01.2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними (п. 10 розділу VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3613-VІ). Відповідно до п. 1.2 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого Наказом Держкомзему № 174 від 02.07.2003 року, який діяв з 25.07.2003 року до 20.08.2012 року, державний реєстр земель це складова частина державного земельного кадастру, який складається з книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок та Поземельної книги,яка містить відомості про земельну ділянку і формується за допомогою АС ДЗК. Пунктом 12 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель передбачено, що на кожну земельну ділянку ведеться поземельна книга. Кадастровий план земельної ділянки це складова частина Поземельної книги, графічний документ, що відображає межі земельної ділянки з описом суміжних землевласників і землекористувачів, лінійні проміри між точками по межі земельної ділянки, місце розташування земельної ділянки, та складається з використанням даних державного земельного кадастру. Згідно зі ст. 79-1 ЗК України\~формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Порядок набуття права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності громадянами та юридичними особами, визначений ст. ст. 116, 118, 122 ЗК України, передбачає вчинення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування відповідних дій та прийняття рішень, а саме: формування земельної ділянки,присвоєння їй кадастрового номера,надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, тощо. Вказані дії та рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування можуть порушувати права інших власників земельних ділянок, а тому визнання незаконними цих рішень і дій, відповідно, може бути способом захисту цивільного права або інтересу. Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, у тому числі визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування (частини перша третя ст. 152 ЗК України). Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. За положеннями ч.ч. 10, 13 ст. 79-1 ЗК України державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі, зокрема, скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Згідно з ч.ч. 6-8 ст. 16 ЗУ «Про земельний кадастр» кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці. Інформація про скасовані кадастрові номери земельних ділянок зберігається у Державному земельному кадастрі постійно. Під час розгляду даної справи встановлено порушення права позивача на реєстрацію належної їй земельної ділянки, оскільки в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, знаходяться інші земельні ділянки (їх частини) з кадастровими номери 5120683800:02:001:0108 та 5120683800:02:001:0110. З огляду на зазначене, враховуючи, що внаслідок накладання земельних ділянок позивач позбавлена можливості повною мірою реалізувати своє право власності, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved