Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

у липні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" через систему "Електронний суд" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 14.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 313636359 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт товариства moneyveo.ua, обрав для себе у вбудованому калькуляторі бажану суму грошових коштів та бажаний строк кредитування, зазначив свої персональні дані, в тому числі і банківську картку, на яку в подальшому отримав грошові кошти у сумі 13750 грн, пройшов декілька етапів підтвердження наміру вступити в договірні відносини з товариством та уклав кредитний договір без зовнішнього впливу та примусу. Ініціатором щодо укладення кредитного договору була відповідач, маючи необмежену кількість часу для ознайомлення з умовами та порядком співпраці з фінансовою установою, самостійно обрав дату укладання договору, а шляхом отримання від товариства кредитних коштів та внесення грошових коштів в рахунок погашення заборгованості повністю погодився з умовами кредитного договору. Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між первісним кредитором та відповідачем не був би укладений. Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі 13750 грн на умовах строковості (30 днів), зворотності, платності. У свою чергу, позичальник зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені кредитним договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно з цим договором. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило переказ коштів у сумі 13750 грн на банківську картку № [NUMBER] , вказану відповідачем при оформленні кредитного договору. 28 листопада 2018 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 787962903 від 10.12.2020. 28 листопада 2019 року ТОВ «Таліон Плюс» з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020, умови договору залишились без змін. 31 грудня 2021 року ТОВ «Таліон Плюс» з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду № 27, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2022, умови договору залишились без змін. 31 грудня 2022 року між тими ж суб`єктами укладено додаткову угоду № 31 від 31 грудня 2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2023, дата укладення залишилась 28.11.2018 з номером №28/1118/01. 31 грудня 2023 року сторони договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 уклали додаткову угоду № 32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року. Актом звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2021 року зі сплати суми фінансування за Реєстром прав вимог № 121 від 16.02.2021 року за Договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2028, від 31.12.2021 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» узгодили здійснення повної оплати суми фінансування за відступлення прав вимог за Реєстром прав вимог № 121 від 16.02.2021 за Договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018. Згідно з Витягом з реєстру прав вимоги № 121 від 16.02.2021 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 313636359 від 14.12.2020 у сумі 29 672,24 грн. 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року, та відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 787962903 від 10.12.2020. 03 серпня 2021 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено низку додаткових угод та продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024 включно. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023 до Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на суму 46684,29грн. 04.06.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 313636359 від 14.12.2020. Позивач стверджує, що відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом. Станом на день звернення з позовом до суду заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 313636359\~від 14.12.2020 не погашена. Посилаючись на неналежне виконання [PERSON] кредитних зобов`язань, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 46684,29 грн, а також понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 гривень 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. 11.07.2025 ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у судове засідання. У судове засідання представник позивача не з`явився, належно був повідомлений про дату, час та місце судового засідання. У позовній заяві просив суд про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримав повністю, проти заочного ухвалення рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, належно був повідомлений про дату, час, місце проведення судового засідання. Правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався. Зважаючи на те, що відповідач належно був повідомлений про дату, час та місце судових засідань, про причини неявки суд не повідомив, правом на відзив не скористався, клопотань про відкладення чи розгляду справи за її відсутності до суду не надходило, суд, вважає за можливе, слухати справу за відсутності відповідача з огляду на наявність в матеріалах справи належних та допустимих доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Тому, за згодою представника позивача відповідно до вимог статті 280 ЦПК України суд постановив про заочний розгляд справи. Частиною другою статті 247 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи та докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до таких висновків. Суд встановив, що 14.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 313636359\~від 14.12.2020 у формі електронного документу з використанням електронного підпису MNV9АН55, відповідно до якого на банківську картку відповідача, зазначену ним при укладенні заяви-анкети про приєднання до кредитного договору, перераховуються кошти в сумі 13750 грн на умовах строковості, зворотності, платності (а. с. 28-30). Відповідно до пункту 1.2. договору кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (далі\~«Дисконтний період»). У випадку надання кредиту не в день укладення договору, загальний строк надання кредиту автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання кредиту. Згідно з пунктом 1.3. договору сторони погодили, що встановлений в пункті 1.2. договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом оплати ним протягом дисконтного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом, за умови якщо такі оплати супроводжуються відповідним коментарем позичальника або шляхом активації позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця функції продовження строку дисконтного періоду. Застосування позичальником зазначеного права продовження загального строку дисконтного періоду можливе до закінчення дисконтного періоду, а також під час пільгового періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена. Положенням пункту 1.4. договору встановлено, що\~за користування кредитом протягом дисконтного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: 1.4.1. виключно на період строку визначеного в пункті 1.2 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 204,96 процентів річних, що становить 0,56 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним. Відповідно до пункту 1.4.3. договору у випадку користування кредитом з боку позичальника після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому пунктом 1.3 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 622,20 процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку\~статті 212 ЦК України\~сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним договором, щодо виникнення у позичальника зобов`язань по сплаті процентів за базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення дисконтного періоду є факт продовження користування кредитом понад строк дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах пункту 1.3. цього договору. Згідно з пунктом 1.7. договору, сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду є відкладальною обставиною, в розумінні\~статті 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку користування кредитом (продовження загального строку дії договору) на наступних умовах: 1.7.1. зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду; 1.7.2. з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 841,80 процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Проценти, в розмірі визначеному пунктами 1.4 або 1.7.2. договору, нараховуються на фактичну суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня надання траншу за договором та до дня фактичного повернення всієї суми кредиту позичальником. (пункт 1.8. Договору) У пункті 4.3. договору сторони погодили, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору (після 90 днів від дати закінчення дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, у розмірі визначеному пунктом 1.7.2 договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні частини другої статті 625 ЦК України. Відповідно до паспорта споживчого кредиту, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» визначено порядок і умови надання товариством грошових коштів у кредит, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов електронного договору, а також регулюють відносини, що виникають між товариством і позичальником. Однак у ньому зазначено дату надання інформації 14.12.2020 та дату, до якої інформація зберігає чинність, а саме 17.12.2020 (а. с. 27). Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, кошти у сумі 13750 грн були перераховані відповідачу, що підтверджується платіжним дорученням № 9060еf-1256-449734-75b7fed48b1f від 14.12.2020, а також випискою з Приватбанку б/н за період 14.12.2020-19.12.2020 ( а. с. 112-114). 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, дію цього договору було продовжено згідно з Додатковою угодою № 19 від 28.11.2019, Додаткової угоди № 26 від 31.12.2020, Додатковою угодою № 27 від 31.12.2021, Додатковою угодою № 32 від 31.12.2023. Умовами додаткових договорів продовжувався строк дії Договору факторингу № 28/1118-01, усі інші умови договору факторингу не змінювалися. Відповідно до умов Додаткового договору № 26, 27 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 313636359 від 14.12.2020, що підтверджується витягом з Реєстру прав вимоги № 121 від 16.02.2021(а. с. 86-111). Актом звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2021 року зі сплати суми фінансування за Реєстром прав вимог № 121 від 16.02.2021 року за Договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2028, від 31.12.2021 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» узгодили здійснення повної оплати суми фінансування за відступлення прав вимог за Реєстром прав вимог № 121 від 16.02.2021 за Договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (а. с. 86). Згідно з Витягом з реєстру прав вимоги № 121 від 16.02.2021 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 313636359 від 14.12.2020 у сумі 29 672,24 грн, що включає заборгованість за тілом кредиту 13390 грн та заборгованість за простроченими відсотками 16282,24 грн (а. с. 87). З розрахунку заборгованості, підготовленого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», вбачається заборгованість позичальника за кредитним договором № 313636359 від 14.12.2020 у розмірі 29 362,93 грн, що включає заборгованість за тілом кредиту -13390 грн та заборгованість за процентами 16282,24 (а.с. 13). 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/0820-01. У подальшому 03.08.2021 та 30.12.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» були укладені Додаткові угоди № 2 від 03.08.2021 та № 3 від 30.12.2022, відповідно до умов яких до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 313636359 від 14.12.2020 (а. с. 77-85). Згідно з Витягом з реєстру прав вимог № 11 від 31.08.2023 до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 313636359 від 14.12.2020 у сумі 46684,29 грн, що включає заборгованість за тілом кредиту 13390 грн та заборгованість за простроченими відсотками 33294,29 грн (а. с. 78). З розрахунку заборгованості, підготовленого ТОВ «Таліон Плюс», вбачається заборгованість позичальника за кредитним договором № 313636359 від 14.12.2020 у розмірі 46684,29 грн, що включає заборгованість за тілом кредиту -13390 грн та заборгованість за процентами 33294,29 (а.с. 12). 04.06.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 313636359 від 14.12.2020 (70-76). Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 313636359 від 14.12.2020 у розмірі 46684,29 грн (а. с. 70). Згідно з наданою ТОВ «Юніт Капітал» випискою з особового рахунку за кредитним договором № 313636359 від 14.12.2020 заборгованість позичальника [PERSON] складає: за тілом кредиту - 13390 грн, заборгованість за нарахованими відсотками 33294,29 грн, а всього 46684,29 грн (а. с. 37). Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною третьою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно із частиною першою статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (частини перша, друга, статті 1046 ЦК). У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина п`ята статті 11 Закону України«Про електроннукомерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; 2) електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику. Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із частинами першою та другою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (стаття 1077 ЦК України). Суд вважає, що обставини, на які посилається позивач, підтверджуються належними та допустимими доказами, дослідженими судом, в той же час відповідачем не надано жодних належних доказів, що підтверджують необґрунтованість чи безпідставність позовних вимог. Суд доходить до висновку, що стороною позивача доведено факт погодження між первісним кредитором ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та відповідачем всіх істотних умов договору та належної інформації про підстави та розмір відповідальності позичальника за прострочення виконання зобов`язання. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20. Отже, виходячи з принципу правомірності даного правочину, який не визнано судом недійсним, у позичальника [PERSON] виникло зобов`язання з повернення одержаного кредиту. Оскільки фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку ні первісному кредитору, ні позивачу не повернуті, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати відповідачем обов`язку з повернення, зокрема, фактично отриманої суми кредитних коштів. Як убачається з матеріалів справи, зокрема з розрахунку заборгованості станом на момент звернення позивача з позовом до суду заборгованість відповідача перед позивачем складає 46 684,29 грн, що включає заборгованість за тілом кредиту - 13390 грн, заборгованість за нарахованими відсотками 33294,29 грн. Надані позивачем розрахунки заборгованості за кредитним договором № 313636359 від 14.12.2020, здійснені ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», відповідають умовам пунктів 1.4.3, 1.7.2 та 4.3 договору № 313636359 від 14.12.2020, належним чином оформлені та відомостей про включення до розміру заборгованості за тілом кредиту інших платежів, непередбачених умовами кредитного договору, не містить. З огляду на встановлені обставини, суд вважає доведеними факти існування між сторонами у справі договірних зобов`язань та невиконання обов`язку відповідача з повернення кредитних коштів, внаслідок чого у [PERSON] виникла заборгованість, яка становить 46 684,29 грн, що включає заборгованість за тілом кредиту - 13390 грн, заборгованість за нарахованими відсотками 33294,29 грн і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2422, 40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 15104 від 04.07.2025. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідачки на його користь понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн на підставі: Договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025 та Додаткової угоди №25770555822 від 05.06.2025 до договору; Акта прийому-передачі наданих послуг до Договору надання правничої допомоги від 25.06.2025; протоколу погодження вартості послуг до Договору Договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025 від 05.06.2025 (а. с. 33-36). Відповідно до частин другої та третьої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Витрати позивача на правову допомогу наведені в орієнтовному розрахунку судових витрат в тексті позовної заяви та, на думку суду, підтверджуються належними та допустимими вищенаведеними доказами. Клопотань від відповідача про зменшення розміру судових витрат не надходило. Оскільки позов майнового характеру задоволено повністю, тому понесені та документально підтверджені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн та наданої професійної правничої допомоги в сумі 7000,00 грн підлягають стягненню із відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Outcome: approved