Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

У травні 2025 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просив визнати за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті померлого батька [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на спадкове майно: 51/100 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 95,6 кв.м. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , [INFO] після смерті батька заведена спадкова справа №1152/2011 в Дев`ятій Київській державній нотаріальній конторі, заява подана у встановлені законом строки. Мама позивача [PERSON] померла [INFO] , відтак позивач є єдиним спадкоємцем після смерті батька. Брат позивача [PERSON] помер [INFO] . Однак, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом до майна померлого батька, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок. Батько позивача побудував житловий будинок у [ADDRESS] , пізніше змінилась нумерація на [ADDRESS] . Будинок був поділений на дві квартири, свою частину будинку [PERSON] продала [PERSON] , який поділив будинок зі своєю дружиною [PERSON] , потім подарував свою частину дружині На сьогодні 49/100 частин житлового будинку належить [PERSON] на праві власності на підставі рішення суду, інша частина будинку (51/100 частин) належить [PERSON] . Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 21 травня 2025 року відкрито загальне позовне провадження. 29.05.2025 до суду надійшли пояснення третьої особи [PERSON] , у яких зазначає, що у третьої особи з позивачем спільна часткова власність будинку, а відсутність правовстановлюючих документів на 51/100 частину будинку порушує права третьої особи, оскільки без іншого співвласника не має змоги приватизувати землю, відтак позов підлягає задоволенню. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 02 липня 2025 року витребувано у Дев`ятій Київській державній нотаріальній конторі належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] ; інформацію чи заводилась спадкова справа після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] ; інформацію чи заводилась спадкова справа після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . 04.07.2025 до суду надійшло клопотання відповідача КМР про ухвалення рішення на підставі поданих стороною доказів та розгляд справи за відсутності відповідача. 28.08.2025 до суду надійшли витребувані докази від Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 11 вересня 2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Учасники у судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином про дату, час та місце судового розгляду. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду і вирішення справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, відповідно до копії рішення виконавчого комітету Києво-Святошинської районної ради депутатів трудящих від 22 березня 1971 року №137, затверджено рішення виконкому Жулянської сільської Ради депутатів трудящих від 3 березня 1971 року, видано [PERSON] свідоцтво на забудову індивідуальної садиби по [ADDRESS] , та дозволено приймальній комісії зробити прийомку будинку в експлуатацію. Відповідно до копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11 квітня 2025 року №422312307, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , на праві власності (розмір частки 49/100) належить [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06 грудня 1982 року, [PERSON] народився [INFO] , батьком якого є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24 червня 2011 року, [PERSON] помер [INFO] . 20.12.2011 заведено спадкову справу №1152/2011 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Згідно з копією листа державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Фролової А.О. від 25 лютого 2023 року №2024/02-14, в Дев`ятій Київській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа №1152/2011 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Заяви про прийняття спадщини подали дружина померлого [PERSON] та син померлого [PERSON] . Інші спадкоємці до нотаріальної контори не звертались. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28 січня 2016 року, [PERSON] померла [INFO] . Постановою державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Фролової А.О. від 27 жовтня 2021 року №5711/02-31, відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті його батька [PERSON] , померлого [INFO] . Постанова мотивована тим, що у спадкоємця відсутні документи, що підтверджують право власності на спадкове майно. Так, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за законом або за заповітом (ст.1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ст.1220 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. В разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України (ст.1223 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року). Оскільки позивач через відсутність у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно не може оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому його права підлягають захисту в судовому порядку шляхом визнання за ним права власності на це майно. Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved