Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що в жовтні між позивачем та відповідачем було досягнуто угоди на продаж квартири за адресою [ADDRESS] . В жовтні 2021 року було укладено договір купівлі-продажу, в простій письмовій формі. На підтвердження наміру придбати нерухоме майно, позивач в день після підписання договору купівлі-продажу передав продавцю грошові кошти у розмірі 100000 (сто тисяч) гривень за квартиру адреса якої: [ADDRESS] , загальною площею 36,0 кв.м, житловою 19,5 кв.м., допоміжною 15,9 кв.м., балкон 0,6 кв.м. В розписці складеною продавцем, [PERSON] підтвердила, що отримала грошові кошти у повному обсязі і претензій до не має. Позивач вважає, що фактично 25.10.2021 року відбулось підписання та повне виконання договору купівлі-продажу квартири. В свою чергу, продавець [PERSON] зобов`язалась до 25 листопада 2021 року підготувати відповідні оригінали документів на квартиру, які є необхідними для подальшого нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу майна. 21.11.2021 року позивач домовився із відповідачем про зустріч в нотаріальній конторі для посвідчення договору купівлі-продажу, однак остання до нотаріальної контори не з`явилась, і на подальші вимоги та на телефонні дзвінки не реагує. Вищевказаною квартирою позивач користується та розпоряджається з 21.10.2021 року по теперішній час, але зареєструвати право власності не може. Позивач вважає, що в результаті укладення вказаного договору купівлі-продажу фактично набув право власності на нерухоме майно. В зв`язку з викладеним просить суд визнати за ним право власності на квартиру за адресою [ADDRESS] , загальною площею 36.0 кв.м, житловою 19,5 кв.м., балкон 0,6 кв.м. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначив, про розгляд справи за його відсутності, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ч.1 ст.280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст.\~223\~ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що відповідно до рішення Мар`їнського районного суд Донецької області від 14.09.2018 року встановлено, що за [PERSON] було визнано право власності на однокімнатну квартиру, розташовану за адресою [ADDRESS] , загальною площею 36,0 кв.м., в тому числі житловою 19,5 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , виготовлено станом на 01.11.2006 року, відповідно до запису від 21.12.2018 року власником якої є [PERSON] . Згідно Договору дарування квартири від 07.05.2019 року, встановлено, що [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дар квартиру номер сім, що знаходиться в будинку номер чотири по [ADDRESS] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №166263207 від 13.05.2025 року встановлено, що квартира загальною площею 36 кв.м, житловою площею 19,5 кв.м, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] . Встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в м. Мар`їнка, Донецької області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER] , виданого Мар`їнським РВ ГУМВС України в Донецькій області 17.09.2009 року. Відповідно довідки від 24.10.2023 року № 1216-5003009382 [PERSON] , [INFO] , взятий на облік внутрішньо переміщеної особи. Відповідно до розписки від 25.10.2021 року встановлено, що [PERSON] 25.10.2021 року отримала від [PERSON] грошові кошти в розмірі 100000 грн. за продану йому квартиру, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що викладені обставини дають підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі та за позивачем необхідно визнати право власності.

Outcome: approved