Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

22.04.2025 до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент», в якій представник позивача просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 10227 від 13.04.2024 станом на 17.04.2025 у розмірі 91125 грн 00 коп., яка складається з: 9000 грн заборгованість за кредитом; 82125 грн заборгованість за нарахованими процентами; а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн та 10000 грн витрат на правову допомогу. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного Кредитного договору № 10227 від 13.04.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» (торгова марка «PROCENT») та [PERSON] , останній отримав кредит у розмірі 9000 гривень, строком на 365 днів (до 13.04.2025), шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912,5% річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором 849505 направлявся відповідачу 13.04.2024 о 15:32:37 год шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер [NUMBER] , який зазначений Кредитному договорі та ІТС. Кредитний договір був підписаний відповідачем 13.04.2024 о 15:32:49 год шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 849505 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua. Кредитні кошти були відправлені відповідачу 13.04.2024 на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК». Строк надання кредиту відповідно до п. 1.3. Кредитного договору становить 365 днів. Відповідно до п.1.3. періодичність платежів зі сплати процентів ставлять кожні 30 днів, що відображено в Додатку №1 до Кредитного договору. Таким чином, у межах строку кредитування відповідач зобов`язаний сплачувати позивачу проценти періодичними платежами кожні 30 днів. Відповідач в порушення умов кредитного договору не повернув суму кредиту, не сплатив нараховані відсотки відповідно до графіку платежів, в зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором, порушує умови кредитного договору, не виконує взятих на себе зобов`язань. Позивач звертає стягнення виключно на заборгованість за простроченими процентами та сумою кредиту за період з 13.04.2024 по 13.04.2025. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 17.04.2025 становить: 9000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 82125,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій просить суд проводити всі судові засідання без його участі, за наявними в матеріалах справи документами. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та дату розгляду справи, в судові засідання 15.05.2025, 16.06.2025 та 03.07.2025 не прибув, про причини неявки суду не повідомив. 03 липня 2025 року суд ухвалив заочне рішення, яким позов задовольнив, стягнув з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №10227 від 13.04.2024 станом на 17.04.2025 у розмірі 91125 грн 00 коп. Ухвалою від 17 вересня 2025 року суд поновив [PERSON] строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.07.2025, заяву про перегляд заочного рішення суду - задовольнив. Заочне рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 03 липня 2025 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором скасував і призначив справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні, з повідомленням (викликом) сторін. 15.10.2025 відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Від представника [PERSON] , адвоката Ходіної Н.В., надійшли додаткові пояснення у справі, в яких вона вказує про те, що квитанція системи FONDY № 782583565 містить зазначення номеру картки частково без зазначення банківської установи, платіжне доручення, за яким здійснено переказ для зарахування на платіжну картку, само по собі не свідчить про отримання відповідачем кредиту в сумі 9000,00 грн, без інформації від банківської установи про рух коштів по картці відповідача. Зазначає, що матеріали справи не містять доказів від банківської установи про рух коштів (отримання коштів) по картках, які зазначені в платіжних документах.Відтак, вважає, що копія платіжного доручення та квитанція системи FONDY № 681048570 не є достатнім доказом отримання відповідачем кредитних коштів. А тому позивачем не доведено наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами. Крім того вказує, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %. Однак, в укладеному договорі визначена відсоткова ставка по кредиту -2,5 % в день, замість визначеної законодавством України - 1%. Тому розмір заборгованості за Кредитним договором повинен становити 41850,00 грн. Крім того, з посиланням на ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" зазначає про те, що розмір відсотків за користування кредитом, що передбачений умовами кредитного договору, є явно завищеним та несправедливим. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив такі обставини. 13.04.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Процент» та [PERSON] уклали кредитний договір № 10227 від 13.04.2024 (а.с. 11-15). На умовах, установленим цим Договором товариство зобов`язується надати позичальникові грошові кошти в розмірі 9000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування Кредитом в строки, визначені цим договором. Процентна ставка за користування кредитом становить 2,5 % від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 912,50 %) користування кредитом. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. Строк надання кредиту та строк дії Договору становить 365 днів, з сплатою кредиту в кінці строку користування згідно Додатку № 1 до цього Договору. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Товариство здійснює переказ суми Кредиту на електронний платіжний засіб [NUMBER] , що належить позичальникові. На підтвердження позовних вимог надано довідку ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» вбачається перерахування кредитних коштів відповідачу 13.04.2024 на платіжну картку №\~ [NUMBER] , емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 15). Відповідно до детального розрахунку заборгованості (щоденні нарахування і погашення) за Кредитним договором № 10227 від 13.04.2024, за період з 13.04.2024 по 13.04.2025, станом на 17.04.2025 загальна сума заборгованості [PERSON] за договором 10227 від 13.04.2024 становить 91125,00 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 9000,00 грн; прострочена заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом становить 82125,00 грн (а.с. 16-20). Згідно з виписки за договором № б/н за період 13.04.2024-18.04.2024 [PERSON] вбачається, зарахування 13.04.2025 у розмірі 9000 грн. Крім того, представником АТ КБ "ПриватБанк" зазначено, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] (а.с. 57-58). Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно з ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з ч. 12 та 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Так, 13.04.2024, укладаючи кредитний договір № 10227 від 13.04.2024, ТОВ «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» та [PERSON] погодили порядок і строки виконання зобов`язання за кредитним договором, зокрема, щодо відсоткової ставки за користування кредитом. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно з цією статтею договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525-526, 530, 1050 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Суд не бере до уваги зазначення представника відповідача, що матеріали справи не містять докази отримання коштів по картці відповідача, адже як зазначалося вище, згідно з виписки за договором № б/н за період 13.04.2024-18.04.2024 [PERSON] вбачається, зарахування 13.04.2025 у розмірі 9000 грн. Крім того, представником АТ КБ "ПриватБанк" зазначено, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . Щодо максимального розміру денної процентної ставки слід зазначити таке. 24.12.2023 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ, яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ). Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону "Про споживче кредитування" максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1 %. Згідно з п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України №3498-ІХ, установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно). Відповідно до п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Отже, за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після набрання чинності Законом № 3498-ІХ, зокрема, строк кредитування за якими триватиме після 21.08.2024, денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання такого договору. Відтак, враховуючи, що договір укладено 13.04.2024, денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання такого договору, тому нарахування процентів за ставкою 2,5 % за кожен день користування кредитом є правомірним та відповідає положенням законодавства. Крім того, не заслуговують на увагу посилання представника відповідача щодо встановленого сторонами договору розміру відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання за кожен день прострочки, в розмірі 2,5 % - є несправедливими в розумінні ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», оскільки проценти за користування кредитом визначено відповідно до ст. 1048, 1054, 1056-1 ЦК України умовами кредитного договору та не є компенсацією в разі невиконання зобов`язань за договором в розуміння п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів». Слід зазначити, що ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача. Так, продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами встановлений частиною третьою цієї статті. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» визначено, що несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Однак, дана норма стосується щодо вимог про нарахування пені, яку позивач не нараховував. Крім того, при розгляді цієї справи, відповідач не заявляв зустрічних вимог про визнання недійсним кредитного договору в частині визначення розміру відсотків за користування кредитними коштами у зв`язку з його невідповідністю вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», «Про споживче кредитування». Ураховуючи викладене, суд вважає, що позивач довів факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені кредитним договором № 10227 від 13.04.2024 у розмірі 91125 грн 00 коп., яка складається з: 9000 грн заборгованість за кредитом; 82125 грн заборгованість за нарахованими процентами. Отже, позов підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 10227 від 13.04.2024 у розмірі 91125 грн 00 коп. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір з урахуванням коефіцієнту 0,8 передбаченого ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 2422,40 грн. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн. У позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн. Так, у зв`язку з розглядом цієї справи позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу, яку надавав йому адвокат відповідно до договору № 03/06/2024 про надання юридичних послуг, що був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» та адвокатом Руденком К.В. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу наданий договір № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024, акт приймання-передачі наданих послуг № 18 від 28.02.2025; витяг з реєстру № 1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 18 від 28.02.2025; платіжну інструкцію кредитового переказу коштів № 1937 від 28.02.2025 ( а.с. 33-37). Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, які поніс позивач, суд бере до уваги норми ч. 4 ст. 137 ЦПК України та, з урахуванням обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), значення справи для сторін, врахувавши, що справа є нескладною, не вимагає значних затрат часу на підготовку до розгляду, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

Outcome: approved