Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до [PERSON] (далі - відповідач), відповідно до якого просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подання заяви і до досягнення повноліття та стягнути судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 18.08.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено актовий запис за №606. Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 07.05.2025 р. у справі № 761/42820/24 шлюб було розірвано. Від шлюбу колишнє подружжя має малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу проживає разом із матір`ю. Позивачка у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації та з метою забезпечення безпеки і належних умов проживання для дитини, виїхала до Великої Британії, де наразі і проживає з дитиною. [PERSON] , [INFO] , навчається у державному загальноосвітньому навчальному закладі ISCA Academy у місті Ексетер, Велика Британія. Позивачка, незважаючи на перебування в іншій країні, дбає про всебічний розвиток дитини: дитина займається кікбоксингом, відвідує басейн, бере участь у культурно-освітніх заходах та екскурсіях. Крім того, мати постійно піклується про стан здоров`я дитини, забезпечує необхідне лікування та профілактичні заходи. Зазначені витрати є регулярними, суттєвими та не покриваються соціальними виплатами, які вона отримує у Великій Британії. Усі витрати на утримання, проживання, харчування, навчання та медичне забезпечення дитини наразі покладаються виключно на матір. Відповідач участі в утриманні дитини не бере, матеріальної допомоги не надає. У зв`язку з наведеним позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2025 року матеріали позову передані на розгляд судді Мальцеву Д.О. 07.08.2025 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку, без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. 02.09.2025 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач не заперечує проти стягнення аліментів, разом з тим, заперечує щодо судових витрат у розмірі 15 000,00 грн. 08.09.2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 18.08.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено актовий запис за №606. Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 07.05.2025 року у справі № 761/42820/24 шлюб було розірвано. Від шлюбу колишнє подружжя має малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 713, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві 20.04.2012 року. Усі витрати на утримання, проживання, харчування, навчання та медичне забезпечення дитини наразі покладаються виключно на матір, оскільки після розірвання шлюбу малолітня дитина проживає разом із матір`ю. Так, ст. 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, який покладається рівною мірою на обох батьків. Відповідно до положень ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Таким чином, обов`язок по доказуванню позовних вимог та заперечень щодо них лежить на позивачеві та відповідачеві відповідно. Позивач стверджує, що стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати малолітню дитину, водночас, відповідач працездатний, а тому позивач вважає, що відповідач може сплачувати заявлений розмір аліментів. Відповідач у своєму відзиві не заперечував проти стягнення аліментів у заявленому розмірі. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність і достатність кожного доказу окремо, а також взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подання заяви (03.08.2025 року) і до повноліття дитини ( [INFO] ). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. При цьому, суд вважає, що з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 1211,20 грн., оскільки позивачка була звільнена від його сплати при подачі позову відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та ч. 6 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved