Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

Позивачки [PERSON] від імені якої діє представник адвокат Возьний Я.В. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що 18 вересня 2019 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який вони зареєстрували в Гусятинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області актовий запис №73. Від даного шлюбу в них є малолітня дочка [PERSON] [INFO] . 12 травня 2025 року заочним рішенням № 596/249/25 Гусятинського районного суду Тернопільської області шлюб між ними було розірвано. Дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку не надає дочці матеріальної допомоги, не утримує та матеріально не забезпечує дитину, а її матеріальний стан не дозволяє повністю забезпечувати потреби дочки [PERSON] . Тому просить суд стягувати з відповідача [PERSON] [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] [INFO] , визначені у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, щомісячно, з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 18.09.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, про що повідомлено учасників справи. 30.09.2024 року відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву вказуючи, що зазначені в позовній заяві вимоги [PERSON] не можуть бути задоволеними, а факти викладені в позовній заяві є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки у них рівні обов`язки і мати також зобов`язана утримувати дитину. Він не ухиляється від свого батьківського обов`язку утримувати дитину, але сплачувати по 5000 грн. аліментів щомісячно немає змоги, оскільки офіційно він не працює, має інвалідність ІІІ групи та у зв`язку з наявністю у нього інвалідності і втрати 50% професійної працездатності він отримує лише пенсійні виплати в розмірі 3323 грн щомісячно. З урахуванням цього позов визнає частково та просить стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 2000 грн.. Позивачка [PERSON] , представник позивачки адвокат Возьний Я.В. в судове засідання не з`явилися. Від представника позивачки адвоката Возьного Я.В. 14.10.2025 року, через канцелярію суду, надійшла письмова заява, згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, а справу слухати у відсутності сторони позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник відповідача адвокат Вінтоняк Н.М. в судовому засіданні позов визнав частково, а саме в твердій грошовій сумі 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму, щомісячно для дитини відповідного віку, оскільки відповідач не працює, у зв`язку з наявністю у нього інвалідності ІІІ групи, через втрату 50% професійної працездатності він отримує лише пенсійні виплати. Суд, заслухавши вступне слово представника відповідача, дослідивши докази, подані сторонами та письмові пояснення сторін, викладені в заявах по суті справи, приходить до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Заочним рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 12 травня 2025 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 18 вересня 2019 року у Гусятинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, відповідний актовий запис №73 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 18.09.2019 року Гусятинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області), розірвано. Сторони по справі являються батьками [PERSON] , [INFO] , (а.с.11), яка зареєстрована та проживає з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] . Добровільно питання утримання малолітню дитину сторонами не врегульовано.(а.с.12,13) [PERSON] являється особою з інвалідністю ІІІ групи довічно (трудове каліцтво), відповідно до копії довідки до акта огляду МСЕК відь05.05.2016 року та копії Пенсійного посвідчення № [NUMBER] . За змістом ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України обов`язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно приписів ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною другою зазначеної статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Прожитковий мінімум встановлений Законом України «Про державний бюджет на 2024 рік» на дітей до 6 років 2 563 грн; на дітей від 6 до 18 років 3 196 грн .. Судом також встановлено, що починаючи з 15.09.2025 року і по теперішній час між позивачем та відповідачем не досягнуто домовленості щодо способів виконання обов`язку утримувати дитину. При визначенні розміру аліментів суд враховує встановлені судом обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України та приходить до висновку, що розмір аліментів слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно на дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає вимогам ч.2 ст. 182 СК України. Твердження [PERSON] в позовній заяві про те, що відповідач може їй надавати аліменти в розмірі 5000 грн. на утримання дитини щомісячно не ґрунтуються на матеріалах справи. Відповідно до ч.2 ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність, за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, виходячи із обов`язку обох батьків у рівній мірі утримувати дитину суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів у сумі не меншій ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому суд також враховує правову позицію, висловлену в постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року в справі № 461/4936/16. Судовий збір в дохід держави суд стягує з відповідача.

Outcome: partial