Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У вересні 2025 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до суду із заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Парктур» (далі ТОВ «Парктур») про захист прав споживачів, в якій просить стягнути з ТОВ «Парктур» на користь [PERSON] вартість сплачених, але не наданих послуг в розмірі 17 400, 00 грн, а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що [PERSON] на сервісі bukovel24.com забронював проживання у готелі «Буковель» у період з 27 лютого по 02 березня 2022 року та 17 лютого 2022 року оплатив ТОВ «Парктур» кошти в сумі 17 400,00 грн за послуги проживання в чотиримісному люксі готелю «Буковель», згідно рахунку № [NUMBER] /1 від 16 лютого 2022 року. Відповідно до Правил бронювання готельних послуг ТОВ «Парктур» є єдиним оператором наведених готельних послуг, однак відповідач не надав [PERSON] послуги з проживання в чотиримісному люксі готелю «Буковель» та фактично самостійно скасував бронювання. На вимогу позивача щодо повернення коштів за неотримані послуги відповідач повідомив [PERSON] про те, що оскільки він не виявив бажання скористатися послугами у строк до 31 березня 2024 року, тому його бронювання було анульовано відповідно до п. 5 Розділу 5 Правил, а попередня оплата в розмірі 100% вартості оплачених послуг за весь період проживання не підлягає поверненню та зараховується Оператором в якості штрафу за невиконання умов укладеного Договору. З огляду на ту обставину, що [PERSON] в повному обсязі сплатив послуги щодо проживання в готелі «Буковель», однак готельними послугами не скористався з причин, що не залежали від його волі, представник вважає, що сплачені позивачем грошові кошти в сумі 17 400,00 грн повинні бути повернуті відповідачем. На обґрунтування своїх вимог позивач покликається на норми Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про Туризм». З урахуванням викладеного, представник позивача просила стягнути з відповідача вказану суму коштів та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву, у якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час, місце та дату розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав. Процесуальні дії у справі 05 вересня 2025 року - позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 13 жовтня 2025 року - постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази на підставі яких встановлені відповідні обставини Судом встановлено, що порядок бронювання готельних послуг готелю «Буковель» регулюється Правилами бронювання готельних послуг. Відповідно до п. 2 внутрішніх Правил, бронювання готельних послуг здійснюється покупцем на сайтах www.bukovel.com, www.bukovel24.com або через подання покупцем заявки на електронну пошту [INFO] або за допомогою телефонного зв`язку за номером [NUMBER] . Так, позивач 16 лютого 2022 року на офіційному сайті готелю «Буковель» забронював послуги проживання в готелі «Буковель» на період з 27 лютого по 02 березня 2022 року, про що свідчить рахунок R2094753/1 від 16 лютого 2022 року на суму 17 400,00 грн. При цьому, продавцем за вказаним рахунком зазначений ТзОВ «Парктур», покупець [PERSON] 17 лютого 2022 року [PERSON] сплачено 17 400,00 грн, що підтверджується квитанцією АТ КБ «Приват Банк» від 17 лютого 2022 року, де отримувачем є ТОВ «Парктур», призначення платежу «послуги проживання згідно рах. R2094753/1 від 16 лютого 2022 року». Як зазначає позивач, відповідач не надав йому послуги з проживання в чотиримісному люксі готелю «Буковель» та фактично самостійно скасував бронювання, у зв`язку з чим 12 грудня 2024 року [PERSON] звернулася до відповідача із проханням повернути кошти в сумі 17 400,00 грн, у зв`язку з тим, що послуги ТОВ «Парктур» йому надані не були з ініціативи останнього в односторонньому порядку, надіславши відповідного листа на електронну пошту відповідача ТОВ «Парктур». На підтвердження факту звернення позивача до відповідача з повторними листами щодо повернення коштів надані скріншоти з електронної пошти [PERSON] 05 лютого 2025 року на електронну адресу позивача, у відповідь на його заяву про повернення коштів, надійшов лист від менеджера відділу бронювання ТК «Буковель» [PERSON] про неможливість повернення сплачених за бронювання коштів. У вказаному листі зазначено, що у зв`язку із введенням воєнного стану 24 лютого 2022 року туристичний комплекс «Буковель» був змушений тимчасово призупинити свою діяльність та прийом гостей. Натомість, позивачу було додатково продовжено строки надання готельних послуг (продовжено дію укладеного договору), надавши можливість скористатися заброньованими готельними послугами у строк до 31 березня 2023 року, про що відправлено повідомлення на електронну адресу, а згодом у телефонному режимі було погоджено продовження строку до 31 березня 2024 року. Враховуючи, що [PERSON] не виявив бажання скористатися послугами у строк до 31 березня 2024 року, йому повідомлено, що його бронювання було анульовано відповідно до пп. 5 Розділу 5 Правил, а попередня оплата в розмірі 100% вартості оплачених послуг за весь період проживання не підлягає поверненню та зараховується оператором в якості штрафу за невиконання умов укладеного договору. Водночас, як зазначає [PERSON] , відповідач не повідомляв його про право скористатися послугами до 31 березня 2024 року, відповідно до Внутрішніх правил готелю «Буковель». Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу стягнення вартості сплачених, але не наданих послуг в розмірі 17 400,00 грн. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості . Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 19-1 Закону України «Про туризм» туроператор (турагент) зобов`язаний додержуватися умов надання комплексу туристичних послуг, про які був поінформований споживач до укладення договору на туристичне обслуговування, крім випадків, коли про зміну таких умов повідомлено споживача до укладення договору або якщо зміни внесено на підставі угоди, укладеної між сторонами договору. Відповідно до ч. 7 ст. 20 Закону України «Про туризм» кожна із сторін договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі може вимагати внесення змін до цього договору або його розірвання у зв`язку із зміною істотних умов договору та обставин, якими вони керувалися під час укладення договору, зокрема у разі, погіршення умов туристичної подорожі, зміни її строків. Відповідно до ч. 8 ст. 20 Закону України «Про туризм», туроператор (турагент) зобов`язаний не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування. Відповідно до ч. 13 ст. 20 Закону України «Про туризм» права й обов`язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором між ними, а також цим Законом. Як визначено ч. 5 ст. 22 Закону України «Про туризм» договір на готельне обслуговування укладається як шляхом укладення письмового договору, так і шляхом прийняття готелем заявки на бронювання за допомогою поштового, телеграфного чи іншого зв`язку, що дозволяє достовірно встановити особу, від якої надходить заявка. Відповідно до п. 3.1 Правил користування готелями й аналогічними засобами розміщення та надання готельних послуг, затверджених наказом Державної туристичної адміністрації України № 19 від 16 березня 2004 року (далі - Правил) готель має право укладати договір із замовником (споживачем) на бронювання номерів шляхом підписання його двома сторонами, а також шляхом прийняття заявки на бронювання за допомогою поштового, телефонного або іншого зв`язку, який дозволяє достовірно встановити належність заявки споживачу або замовнику. При бронюванні номера (місця) готель може запросити передплату за надання готельних послуг. Передплата враховується в оплату готельних послуг при остаточному розрахунку, якщо інше не обумовлено укладеним із замовником договором (п. 3.2 Правил). Відповідно до п. 3.6 Правил договір про надання основних готельних послуг споживачу вважається укладеним після оформлення документів на проживання (заповнення анкети, реєстрації) та засвідчується розрахунковою квитанцією або іншим розрахунковим документом, що підтверджує укладення договору і містить у собі: найменування готелю, його реквізити (для приватного підприємця - прізвище, ім`я по батькові, інформацію про державну реєстрацію); прізвище, ім`я та по батькові споживача; інформацію про номер (місце в номері), що надається; ціну номера (місця в номері); інші необхідні дані на розсуд готелю. Відповідно до п. 1.3 Правил готельна послуга - це дії (операції) підприємства з розміщення споживача шляхом надання номера (місця) для тимчасового проживання у готелі, а також інша діяльність, пов`язана з розміщенням та тимчасовим проживанням. Згідно з п. 1 Правил бронювання готельних послуг, ТОВ «Парктур» є єдиним оператором наведених готельних послуг. Як установлено судом, позивач оплатив готельні послуги ТОВ «Парктур» на загальну суму 17 400,00 грн, що підтверджується даними квитанції АТ КБ «Приват Банк» від 17 лютого 2022 року, яка наявна в матеріалах справи, та не оспорено відповідачем, хоча останній мав таку можливість. Також, відповідачем не оспорено факт укладення з позивачем договору про надання послуг, шляхом бронювання позивачем готелю на сервісі bukovel24.com. 12 грудня 2024 року [PERSON] звернулася до відповідача із проханням повернути кошти за бронювання готелю в розмірі 17 400,00 грн, оскільки відповідач не надав [PERSON] послуги з проживання та самостійно скасував бронювання. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Заперечуючи повернення сплачених коштів, відповідач у листі, який надісланий на електронну адресу відповідача, посилається на п. 5 Розділу 5 внутрішніх Правил бронювання готельних послуг, відповідно до яких, за умовами «Бронювання із передоплатою», неприбуття або переривання Покупцем проживання в готелі незалежно від причин попередня оплата в розмірі 99% вартості оплачених послуг за весь період проживання зараховується Оператором в якості штрафу за невиконання Покупцем умов цього договору із правом Покупця на одержання відповідної компенсації від Оператора у зв`язку з розірванням або невиконанням ним Договору у розмірі 1 % від вартості оплачених готельних послуг. У такому випадку дане бронювання анульовується. З вищевказаним суд не може погодитись з огляду на наступне. Відповідно до пункту 4.2 Правил споживач має право розірвати договір про надання готельних послугу будь-який час за умови оплати фактично наданих готелем послуг. Відповідно до ч.ч. 1, 2 та п.п. 3, 4, 5, 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про: встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв`язку з розірванням або невиконанням ним договору; встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права не повертати кошти на оплату ненаданої продукції у разі розірвання договору з ініціативи продавця (виконавця, виробника). Внутрішні правила проживання в готелі «Буковель» не приймаються до уваги судом, оскільки вони суперечать ч. 1 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та Правилам користування готелями й аналогічними засобами розміщення та надання готельних послуг і є несправедливими умовами по відношенню до споживача, а тому не можуть бути застосовані у вказаних правовідносинах. Приймаючи до уваги те, що позивач в повному обсязі сплатив послуги щодо проживання в готелі «Буковель», однак готельними послугами не скористався з причин, що не залежали від його волі, тому сплачені ним грошові кошти в сумі 17 400,00 грн повинні бути повернуті відповідачем. Розподіл судових витрат Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд у відповідності до вимог ст. ст. 137, 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 1211,20 грн судового збору, оскільки позивача при поданні позову звільнено від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», та на користь позивача - 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Досліджуючи надані позивачем докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у зазначеному вище розмірі, суд дійшов висновку, що такі є достатніми та співмірними в розумінні приписів ч. 4 ст. 137 ЦПК України.

Outcome: approved