Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У травні 2025 року АТ «Сенс Банк» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022. 21.07.2020 [PERSON] звернувся до AT «Альфа-Банк» (далі - Банк) з метою отримання банківських послуг. 21.07.2020 підписанням оферти на укладання угоди про надання кредиту № 500835894 [PERSON] запропонував Банку укласти угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб (далі - угода). Підставою для угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в AT «Альфа-Банк», що укладений між ним та Банком. 21.07.2020 шляхом підписання акцепту пропозиції на укладення угоди про надання кредиту № 500835894 Банк прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 500835894 від 21.07.2020, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Згідно з Додатком № 1 до угоди сторони узгодили графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг. Також сторонами підписано Паспорт споживчого кредиту, в розділі 3 якого зазначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача. Таким чином, 21.07.2020 між Банком та відповідачем з дотриманням приписів чинного законодавства України було укладено кредитний договір, що підтверджується: офертою на укладання угоди про надання кредиту № 500835894, акцептом пропозиції на укладання угоди про надання кредиту № 500835894, додатком № 1 «Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг», паспортом споживчого кредиту; анкетою-заявою про акцепт публічної пропозиції AT «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в AT «Альфа-Банк», із такими основними умовами: - тип кредиту - «Кредит готівкою»; - сума кредиту - 301\~910,75 грн; - процентна ставка - 32 % річних, тип ставки - фіксована; - строк кредиту - 36 місяців; - дата повернення кредиту - 22.07.2023; - порядок повернення кредиту - графік платежів, до 14 числа кожного місяця. Розмір мінімального щомісячного платежу 13\~149,55 грн, загальна кількість платежів 36; - для повернення заборгованості за угодою визначено використовувати рахунок № [NUMBER] , відкритий у Банку. Позичальник кредит отримав, що підтверджується меморіальним ордером № 887352 7/22/2020, виписками за рахунками [NUMBER] та № [NUMBER] . Таким чином, банк вважає, що виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту, а [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, унаслідок чого утворилася загальна заборгованість згідно з угодою № 500835894 від 21.07.2020 у розмірі 291\~102,69 грн, з яких: заборгованість за кредитом 177 659,27 грн; заборгованість за відсотками 113 443,42 грн. На підставі викладеного, позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за договором № 500835894 від 21.07.2020 у розмірі 291\~102,69 грн, витрати зі сплати судового збору в сумі 3 493,23 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 23 451,56 грн. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 09.05.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. На підставі ухвали від 09.06.2025 суд постановив перейти до розгляду цивільної справи за правилами загального позовного провадження, призначивши підготовче засідання. Ухвалою суду від 30.07.2025 за результатами підготовчого засідання справу призначено до розгляду по суті. У судове засідання представник позивача АТ «Сенс Банк» не з`явився, у позові просив розгляд справи проводити без його участі та позов підтримав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання рекомендованого поштового повідомлення за зареєстрованим місцем проживання, про наявність поважних причин неявки до судового засідання не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до частини 2 статті 247\~Цивільного процесуального\~кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з положеннями частини 8 статті 178, частини 4 статті 223 та частини 1 статті 280\~ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, що встановлені судом 21.07.2020 [PERSON] звернувся із офертою на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 500835894 до АТ «Альфа-Банк» із запропонованими умовами: тип кредиту «Кредит готівкою»; сума кредиту 301\~910,75 грн; процентна ставка 32 % річних, тип ставки фіксована; строк кредиту 36 місяців; дата повернення кредиту 22.07.2023. Підписавши Анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк», паспорт споживчого кредитування та графік платежів власноручним підписом, 21.07.2020 АТ «Альфа-Банк» акцептовано пропозицію на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 500835894 від 21.07.2020 [PERSON] (а.с. 6 на звороті, 8, 9 на звороті). Перерахування грошових коштів у сумі 301\~910,75 гривень підтверджується меморіальним ордером № 887352 від 22 липня 2022 року, з призначенням платежу Надання кредиту за кредитним договором № 500835894 вiд 21.07.2020 (а.с. 11). 12.08.2022 на загальних зборах акціонерів АТ «Альфа-Банк» прийнято рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування товариства внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. Фактичне користування відповідачем [PERSON] кредитними коштами підтверджується випискою АТ «Сенс Банк» за особовими рахунками з 21.07.2020 до 09.10.2024 (а.с. 11 на звороті - 27). Разом із тим, з наданого банком розрахунку станом на 09.10.2024 заборгованість відповідача за кредитним договором № 500835894 від 21.07.2020 року становить 291\~102,69 грн, з яких: заборгованість за кредитом 177 659,27 грн; заборгованість за відсотками 113 443,42 грн (а.с. 5 на звороті - 6). 18 березня 2025 року АТ «Сенс Банк» направив [PERSON] вимогу про усунення порушень (а.с. 31 на звороті). У матеріалах справи відсутні письмові докази, які підтверджують повне погашення заборгованості відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов такого висновку. Норми права, які були застосовані судом Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~цього Кодексу встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч. 2 ст.1048 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050\~Цивільного кодексу\~України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Мотивована оцінка та висновки суду Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд дійшов висновку, що позивачем за допомогою належних та допустимих доказів доведено факт отримання відповідачем кредитних коштів та невиконання ним належним чином зобов`язань за кредитним договором. Також суд приймає до уваги той факт, що кредитор звертався до позичальника з вимогою про сплату заборгованості, яка відповідачем залишилась проігнорована. При цьому, суд зауважує, що відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання прийнятих на себе зобов`язань, встановлених умовами кредитного договору. Аналізуючи вищевикладене, ураховуючи встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, які свідчать про наявність у відповідача боргу перед позивачем на час розгляду справи та перевіривши правильність розрахунку заборгованості, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 291\~102,69 грн, з яких: заборгованість за кредитом 177 659,27 грн; заборгованість за відсотками 113 443,42 грн. Судовий збір Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 3493,23 грн, а тому зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України. Що стосується витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов таких висновків За приписами ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належить надання професійної правничої допомоги. Згідно з ч. 2 ст.137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137\~ЦПК для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як установлено з матеріалів справи, відповідно до договору про надання послуг №1006 від 28.01.2025, укладеного між АТ «Сенс Банк» та Адвокатським об`єднанням «СмартЛекс», предметом договору є надання послуги, які полягають у здійсненні від імені та в інтересах замовника юридичних та фактичних дій щодо стягнення заборгованості з боржників замовника, які виникли внаслідок невиконання/ неналежного виконання такими боржниками кредитних договорів, договорів позики, інших угод, які не забезпечені заставою та/ або спонуканню їх до погашення такої заборгованості, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги. Згідно з п. 3.1. Договору про надання послуг № 1006 від 28.01.2025 за надання послуг замовник сплачує на користь виконавця винагороду (гонорар) у нижче наведеному розмірі: за підготовку і подання позовної заяви до суду 375,00 грн; за отримання рішення суду 225,00 грн; комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника 7,85 %. Відповідно до наведеного позивачем у позовній заяві розрахунку витрати на професійну правничу допомогу становлять 23\~451,56 грн, із яких: 375,00 грн + 225,00 грн + 291102,69 грн х 7,85 %. Визначаючись із розподілом витрат на правничу допомогу, відповідно до вимог статей 137, 141\~ЦПК України суд зважає, що справа є незначної складності, обсяг підготовлених та наданих доказів є незначним, справа розглядалась в порядку загального позовного провадження, але за відсутності сторін, а тому вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача 3 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу. Саме такий розмір витрат на переконання суду є об`єктивним, співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою. На підставі викладеного,

Outcome: approved