Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ). Заява мотивована тим, що квартира за адресою: [ADDRESS] під`єднана до внутрішньо будинкової води в системі теплопостачання та належить відповідачам, а отже останні, є споживачами послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води, яку постачає позивач. Відповідачі від послуг централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялися (не відключалися). Проте, останні своєчасно не сплачують за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 98 845,38 грн., яка складається з: - заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого гарячого водопостачання в розмірі - 3 672,77 грн., інфляційна складова боргу у розмірі - 437,06 грн., три відсотки річних у розмірі - 101,73 грн.; - заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги централізованого постачання гарячої води в розмірі - 38 237,49 грн.,інфляційна складова боргу у розмірі - 4 550,26 грн., три відсотки річних у розмірі - 1 059,13 грн.; - заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії в розмірі - 2 325,27 грн.,інфляційна складова боргу у розмірі - 44,67 грн., три відсотки річних у розмірі - 12,12 грн., пеня у розмірі - 9,44 грн.; - заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води в розмірі - 41 470,19 грн.,інфляційна складова боргу у розмірі - 4 459,87 грн., три відсотки річних у розмірі - 999,19 грн., пеня у розмірі - 720,91 грн.; - заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії в розмірі - 79,78 грн., - заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води в розмірі - 665,50 грн. та 3 028 грн. витрат по сплаті судового збору. У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з позовом, у якму просить задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідачів заборгованість за житлово комунальні послуги та судові витрати. Провадження в справі відкрито 13.05.2025, відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Як свідчить інформація про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи, надана 14.04.2025 відділом з питань реєстраціі? місця проживання/перебування фізичних осіб Шевченківськоі? РДА , відповідачі зареєстровані в Шевченківському раи?оні м. Києва. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. 22липня 2025 року через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про поновлення строку на подання відзивута відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого відповідачі просять суд відмовити в задоволенні позову у частині стягнення: - 3% річних - 101,73 грн. та інфляційні нарахування - 437,60 грн. нараховані за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого гарячого водопостачання, оскільки є такими, що заявлені з пропуском спеціальної позовної давності, передбаченої п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України; - інфляційні нарахування - 44,67 грн., 3% річних - 12,12 грн., пені - 9,44 грн. за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії; - інфляційні нарахування - 4 459,87 грн., 3% річних - 999,19 грн., пеня - 720,91 грн. за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води; - інфляційні нарахування - 4 550,26 грн; 3% річних - 1059,13 грн. за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.21 послуги з централізованого постачання гарячої води, оскільки безпідставно включені до періоду нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), під час поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та всупереч п.1 Постанови КМУ «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 5 березня 2022 р. № 206, до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням. Позивач не надав відповідь на відзив. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних в ній матеріалів та ухвалити рішення по суті спору. Дослідивши наявні в справі докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що відповідачі: [PERSON] та [PERSON] ?вна є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , яка під`єднана до внутрішньо будинкової води в системи теплопостачання, а отже остання, є споживачем послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води, яку постачає позивач. Відповідачі від послуг централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялися (не відключалися). Проте, останні своєчасно не сплачувала за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води, які постачає позивач, як обов`язковий виконавець послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для житлових будинків комунальної форми власності, згідно Закону України № 1198-VІІ від 10 квітня 2014р. «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії». Згідно з п. 5 ч. 1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 6 цього Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг є: послуг з постачання та розподілу природного газу - постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача; послуг з постачання та розподілу електричної енергії - енергопостачальник або інший суб`єкт, визначений законом; послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація; послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води; послуг з централізованого водопостачання - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання; послуг з централізованого водовідведення - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення; послуг з поводження з побутовими відходами - суб`єкт господарювання, визначений виконавцем послуг з вивезення побутових відходів у встановленому законодавством порядку. Відносини між учасниками правовідносин в сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема, в частині надання послуг з центрального опалення врегульовано нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та положеннями Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від21 липня 2005р. № 630. Відповідно до п. 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі по тексту - Правила) у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загально будинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. Відповідно до п. 18, 21, 30 Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання, з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалювальної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством. Споживач зобов`язаний: оплачувати послуги в установлені договором строки; забезпечувати доступ до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем представника виконавця за наявності в нього відповідного посвідчення: для ліквідації аварій - цілодобово; для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного і профілактичного огляду, зняття контрольних показників квартирних засобів обліку - згідно з умовами договору; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу; у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановлених законом та договором розмірі; виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства. Згідно з п.5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. 28 березня 2018 року в газеті Київської міської ради «Хрещатик» № 34 (5085) розміщено оголошення про те, що КП «Київтеплоенерго» стає виконавцем послуг з центрального опалення та центральної подачі гарячої води та розміщено договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, який є договором приєднання та вважається акцептованим усіма споживачами. Крім того, Позивач, на підставі Договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018, укладеного між ПАТ «Київенерго» та КП (КМДА) «Київтеплоенерго» прийняв право вимоги до відповідачів з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води в розмірі 17 303,59 грн. Згідно п.3.4.2. Договору цесії позивач має право на отримання замість ПАТ «Київенерго» від споживачів, визначних у Додатку №1 та/або Додатку №2 до Договору цесії сплати заборгованості, куди відноситься і відповідачі. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Так, ст. 322 ЦК України встановлює презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, в тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, незалежно від того чи користується він ними безпосередньо. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901 та ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України). Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. За статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (пункт 1 частини другоїстатті 258 ЦК України). Звертаючись до суду, позивач просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги, 3% річних та інфляційні нарахування. Відповідачі подали заяву про застосування наслідків спливу позовної давності, передбаченої частиною першою статті 257 ЦК України та пунктом 1 частини другої статті 258 ЦК України. З урахуванням наведеного, вимоги щодо стягнення - 3% річних - 101,73 грн. та інфляційні нарахування - 437,60 грн. нараховані за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого гарячого водопостачання, є такими, що заявлені з пропуском позовної давності, передбаченої п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України. Крім того, позивач також просить стягнути з відповідачів на підставі ст. 625 ЦК України інфляційну складову боргу у розмірі - 44,67 грн., 3% річних - 12,12 грн., пені - 9,44 грн. за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії; інфляційну складову боргу у розмірі - 4 459,87 грн., 3% річних - 999,19 грн., пеня - 720,91 грн. за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води;інфляційну складову боргу у розмірі- 4 550,26 грн; 3% річних - 1059,13 грн. за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.21 послуги з централізованого постачання гарячої води. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно доЗакону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 530-ІХ від 17 березня 2020 року, було заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово- комунальні послуги. Карантин на всій території України тривав з 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року (постанова Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями)). ПостановоюКМУ «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022 № 206 - в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Тобто, нарахування пені, інфляційних нарахувань та трьох процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги у період з 12 березня 2020 року є порушенням законодавства. Зазначена заборона діяла на в період з 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року - на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 530-ІХ від 17 березня 2020 року та з 24 лютого 2022 року до сьогоднішнього дня - на підставіУказу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні». В зв`язку з вищевикладеним, позовні вимоги позивача в частині стягнення: інфляційних нарахувань - 44,67 грн., 3% річних - 12,12 грн., пені - 9,44 грн. за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії; інфляційних нарахувань- 4 459,87 грн., 3% річних - 999,19 грн., пеня - 720,91 грн. за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води;інфляційних нарахувань - 4 550,26 грн; 3% річних - 1059,13 грн. за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.21задоволенню не підлягають. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Звертаючись до суду з позовом позивач сплатив судовий збір в сумі 3 028,00 грн. До задоволення підлягають вимоги про стягнення з відповідачів86 450,56 грн, що становить 87,46 % від ціни позову. Отже, сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 2 648,29 грн. (3 028,00 грн. *87,46%). На підставі викладеного,

Outcome: partial