Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

15 грудня 2022 року [PERSON] звернулась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , в якій просить відшкодувати завдану їй матеріальну шкоду в розмірі 17350 грн 61 коп., та моральну шкоду в розмірі 10000 грн 00 коп., завданих відповідачами внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП). В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27 серпня 2022 року близько 19 години 30 хвилин [PERSON] рухалася на велосипеді з рамою відкритого типу по правому краю дороги по вулиці Шевченко в місті Шостка Сумської області, у напрямку вулиці Свободи в місті Шостка, під`їжджаючи до перехрестя вулиці Свободи в місті Шостка, побачила, що зі сторони жіночої консультації рухається автомобіль чорного кольору з реєстраційним номером [NUMBER] , який доїхав до перехрестя вулиці Свободи та вулиці Прорізна в місті Шостка, та став розвертатись. В цей час [PERSON] перебувала на правому узбіччі дороги, відносно водія на лівому. Разом з цим автомобіль заїхав на ліве узбіччя і здійснив наїзд на потерпілу [PERSON] , передньою правою частиною транспортного засобу на ліву частину велосипеда, від чого [PERSON] впала, а водій автомобіля побачивши це все, залишив місце пригоди, не надавши потерпілій допомогу та не викликав працівників поліції. [PERSON] впізнала водія сина її знайомого [PERSON] , а саме [PERSON] . Позивач зателефонувала до поліції та повідомила про ДТП. Постановою слідчого Шосткинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Сумській області від 29 листопада 2022 року закрито кримінальне провадження №12022200490000919 від 09.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з тим що диспозиція ст. 286 КК України передбачає настання кримінальної відповідальності за спричинення потерпілому тілесних ушкоджень середньої тяжкості або тяжких тілесних ушкоджень. Потерпіла [PERSON] внаслідок ДТП отримала легкі тілесні ушкодження. В результаті неправомірних дій відповідачів, позивачу також спричинено моральну шкоду, яка виразилась у сильному стресі та нервових навантаженнях при лікуванні. Втрачено спокійний сон, внаслідок чого отримала моральні переживання за стан свого здоров`я. Обставини негативно вплинули на звичайний життєвий ритм позивача, що позначилося на загальному психологічному стані та призвело до душевних страждань. Відповідачем не було здійснено жодних дій щодо компенсації завданих їй страждань чи відшкодування матеріальних витрат, тому вона оцінює завдану моральну шкоду в сумі 10000 грн. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Мороко С.О., не з`явилися, про дату, час та місце його проведення повідомлені, надали заяву в якій просять розглядати справу за їх відсутності позовні вимоги підтримують в повному обсязі. (а.с.163) В судове засідання відповідачі [PERSON] , [PERSON] не з`явилися, про дату, час та місце його проведення повідомлені. Представник відповідача [PERSON] адвокат Глух Микола Володимирович в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений, надав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності та відсутності відповідача [PERSON] , позовні вимоги не визнає в повному обсязі. (а.с.162) 18 березня 2024 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову позивачу відмовити. В обґрунтування відзиву зазначив, що обставини викладені позивачем в позові в повній мірі не підтверджені, не проведена товарознавча експертиза велосипеда, щодо механічних пошкоджень. Також, позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами вартість лікування. Крім цього, просить відмовити позивачу у відшкодуванні їй моральної шкоди та судових витрат. (а.с.102, 103) Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із фотокопії виписки із медичної карти амбулаторного хворого виданої Комунальним некомерційним підприємством «Шосткинська центральна районна лікарня» Шосткинської міської ради, вбачається, що [PERSON] перебувала на амбулаторному лікуванні в період з 31 серпня 2022 року по 16 вересня 2022 року. Повний діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку. (а.с.9) Відповідно до фотокопії постанови про закриття кримінального провадження прийнятої 29 листопада 2022 року старшим слідчим СВ Шосткинського районного управління поліції ГУНП в Сумській області Демченко Д.А. кримінальне провадження №12022200490000919 від 09 листопада 2022 року закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. (а.с.55-57) З фотокопій товарних чеків за: №153442 від 31.08.2022; №153481 від 31.08.2022; №154000 від 02.09.2022; №154037 від 02.09.2022; №153971 від 02.09.2022; №155122 від 05.09.2022; №155092 від 05.09.2022, вбачається, що в аптеках м. Шостка Сумської області були придбані ліки. (а.с.10-16) Відповідно до ч.1 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За змістом ч. 2 ст. 1192 ЦК України, вбачається, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як стверджує позивач внаслідок ДТП пошкоджено її велосипед, проте позивачем не вказано марки велосипеда, або його модель, його вартість, пошкодження завдані велосипеду. Також, позивачем не було заявлене в судовому засіданні клопотання про проведення експертизи велосипеда щодо вартості пошкоджень, або представлена в судове засідання товарознавча експертиза, а суд позбавлений можливості самостійно визначити розмір майнової шкоди, який підлягає стягненню, відповідач вказаний позивачем розмір шкоди оспорює. Отже, вказане вище позбавляє суд реально оцінити завдану позивачу майнову шкоду, тому суд відмовляє в цій частині позову позивачу за недоведеністю. Крім цього, позивач понесла витрати на лікування внаслідок ДТП, що підтверджується позивачем частково, а саме суд бере до уваги ті ліки які були вказані в рекомендаціях щодо лікування у Виписці із медичної карти амбулаторного хворого: кваніл - 846 грн 90 коп.; нообут - 722 грн 70 коп.; нейро-норм 165 грн 90 коп.; тризипін 785 грн 90 коп., тобто на загальну суму 2521 грн 40 коп. Разом з цим, суд не приймає до уваги вартість інших медичних препаратів, оскільки в матеріалах справи відсутні медичні рекомендації щодо необхідності їх призначення. Отже, враховуючи вказане вище суд вважає, що позовні вимоги в частині майнової шкоди підлягають до часткового задоволення, а саме в сумі 2521 грн 40 коп. (вартість лікування). Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди завданої позивачу як потерпілій внаслідок ДТП, суд дійшов висновку про наявність правових підстав до часткового задоволення цих позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Вчиненими винними діями відповідача, які полягали в порушені Правил дорожнього руху, та спричинення тілесних ушкоджень позивачу, яка під час аварії їхала на велосипеді та внаслідок вказаної ДТП отримала вказані вище тілесні ушкодження. Так, після отримання тілесних ушкоджень, остання була позбавлена нормального ритму життя, тому є очевидним, що позивач мала вживати зусилля для організації свого життя, витрачати час на відвідування лікарів, лікування та кошти на лікування. Позивач не могла спокійно спати, оскільки постійно згадувала що з нею сталося, що спричинило порушення морально-психологічного стану. Постійні нервові навантаження порушували її життєвий уклад. Слід зазначити, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Виходячи з принципів розумності та справедливості, з конкретних обставин справи, суд вважає достатнім стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування завданої моральної шкоди 10000 (десять тисяч) гривень, вважає таку суму достатньою. Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме з відповідачів у солідарному порядку підлягає до стягнення загальна сума в розмірі 12521 грн 40 коп. Щодо витрат на правову допомогу суд вважає зазначити наступне. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VI (далі - Закон №5076-VI) встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону №5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Згідно із ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 зробила висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Так, на підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем доданий до позовної заяви Договір про надання правової допомоги від 25 жовтня 2022 року зі строком до 31 грудня 2024 року, Ордер, серія ВМ №1030627, від 27 жовтня 2022 року, виданий на підставі договору про надання правової допомоги/доручення органу, уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги від 25 жовтня 2022 року. Крім цього, відсутні документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), відсутній акт виконаних робіт відповідно до якого сплачується гонорар адвокату (п.4.1. Договору про надання правової допомоги від 25.10.2022), а тому враховуючи викладене, суд вважає, що у задоволенні стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивачу [PERSON] слід відмовити. Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. Позивачем [PERSON] сплачено судовий збір в сумі 992 грн 40 коп. за позовну вимогу про відшкодування майнової шкоди (квитанція до платіжної інструкції №6198 від 04 вересня 2023 року), та сплачено судовий збір в розмірі 992 грн 40 коп. за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди (квитанція до платіжної інструкції №6191 від 04 вересня 2023 року). Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволено частково, а саме в загальному розмірі 12521 грн 40 коп., що становить 45,78 відсотка від позовної вимоги - 27350 грн 61 коп., тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 908 грн 64 коп., що становить 45,78 відсотка від розміру судового збору - 1984 грн 80 коп. З врахуванням зазначеного, з відповідачів у дольовому порядку на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 908 гривень 64 копійки. На підставі викладеного,

Outcome: partial