Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

18 квітня 2025 року [PERSON] звернулась до суду, в порядку окремого провадження, із заявою, в якій просить оголосити померлим (загиблим) її чоловіка [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Южноукраїнська, Миколаївської області, зареєстрованого по [ADDRESS] , фактично проживав за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , який загинув в районі населеного пункту (селища) Неліпівка, Бахмутського району, Донецької області під час здійснення заходів необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, та встановити дату загибелі [INFO] . Заяву обґрунтовує тим, що вона та [PERSON] перебувають у шлюбі з 18 серпня 2012 року. Від шлюбу маємо двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . З 03 травня 2023 року її чоловік проходив військову службу за призовом під час мобілізації у Військовій частині [NUMBER] Національної гвардії України, а з 16 серпня 2024 року підписав контракт про проходження військової служби, як старший солдат на посаді старшого кулеметника (бронеавтомобіля) роти спеціального призначення батальйону оперативного призначення Військової частини [NUMBER] Національної гвардії України. Згідно, бойового розпорядження командувача №2726 (27/21-5895т) від 05 серпня 2025 року, її чоловік, у складі групи військовослужбовців, 07 серпня 2024 року був відряджений до Міжнародного міжвідомчого багатопрофільного центру підготовки підрозділів у складі Національної гвардії України військової частини [NUMBER] для проходження бойового злагодження з подальшим вибуттям в оперативне підпорядкування командира ОТУ « [INFO] » ОСУВ « [INFO] » для виконання бойових (спеціальних) завдань. В подальшому, 13 вересня 2024 року [PERSON] прибув в підпорядкування командира 1 штурмової роти військової частини [NUMBER] . Під час виконання бойового завдання з оборони та утримання рубежів, [INFO] приблизно о 02:40 год. внаслідок ворожих скидів вибухових пристроїв з дрону по СП «КОЛО» в районі населеного пункту Неліпівка, Бахмутського району, Донецької області, старший солдат [PERSON] отримав поранення не сумісні з життям, ймовірно загинув, однак його тіло евакуювати не вдалося. Під час виходу з позиції у складі групи військовослужбовців з чотирьох осіб, [PERSON] отримав поранення ноги та руки, і разом з [PERSON] , який також отримав важкі поранення, намагалися самотужки добратися до місця евакуації, однак відбувся другий скид вибухового пристрою і [PERSON] від отриманих поранень помер, а її чоловік сховався поблизу в кущах, засобами радіозв`язку зв`язався із старшим групи на командно-спостережному пункті та доповів про загибель молодшого сержанта [PERSON] також про отримання власних важких поранень ноги та руки та про неможливість подальшого пересування до місця евакуації через важкі поранення, просив про допомогу, повідомивши координати свого місця знаходження. Військовослужбовці Військовій частині [NUMBER] Національної гвардії України не змогли оперативно прибути на допомогу [PERSON] після його повідомлення про поранення, оскільки територія, зокрема квадрат, в якому знаходився її чоловік, перебувала під безперервним спостереженням ворожого БПЛА. В подальшому, [PERSON] більше на зв`язок не виходив, спроби військовослужбовців зв`язатися з ним засобами радіозв`язку- виявилися невдалими. Ввечері 19 вересня 2024 року військовослужбовці [PERSON] та [PERSON] , отримали бойове розпорядження та вирушили для проведення розшукових і евакуаційних заходів, на територію селища Неліпівка, де майже на околиці селища, біля дороги, у кущах виявили спочатку тіло молодшого сержанта [PERSON] без ознак життя, а неподалік, в 3-4 метрах - виявили тіло [PERSON] без ознак життя. Військовослужбовці підготували виявлені тіла до евакуації а саме, познімали з тіл бронежилети, шоломи, рюкзаки та іншу амуніцію, забрали особисті речі, зокрема мобільний телефон її чоловіка, який в подальшому повернули заявнику, та почали евакуаційні заходи. Військовослужбовці почали евакуйовувати тіло молодшого сержанта [PERSON] , пронесли його близько 50- 60 метрів, та були виявлені ворожим БПЛА, миттєво розпочався мінометний обстріл, тож вони були вимушені лишити тіла своїх товаришів по службі та тікати до найближчого укриття. Після завершення обстрілу, військовослужбовці отримали наказ повертатися, бо ворог розуміє, що за тілами загиблих знову повернуться. 24 вересня 2024 року ввечері військовослужбовці зробили другу спробу евакуювати тіла загиблих, попередньо за допомогою БПЛА було проведено розвідку території, [PERSON] знаходився без ознак життя, та тіло знаходилось на тому ж місці і в тому ж положенні, в якому воно було залишене під час попередньої спроби евакуації. Однак, через ворожий БПЛА військовослужбовцям не вдалося зайти на територію, тож вони повернулися до частини без результату, чи були інші спроби заявнику невідомо. Згідно Висновку проведеного комісією Військової частини [NUMBER] Національної гвардії України в період з 18 вересня 2024 року по 11 жовтня 2024 року службового розслідування за фактом зникнення безвісти під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Неліпівка, Бахмутського району, Донецької області, 11 жовтня 2024 року, в умовах воєнного стану [PERSON] пошукові та евакуаційні заходи результату не дали через активність ворожих БПЛА на території зникнення безвісти. Під час події військовослужбовець перебував у індивідуальних засобах захисту (шолом та бронежилет), без ознак наркотичного чи алкогольного сп`яніння. Згідно Витягу з наказу командира Військової частині [NUMBER] Національної гвардії України №276 від 19 вересня 2024 року, старший солдат [PERSON] , вважається безвісти зниклим (ймовірно загиблим), внаслідок скидів вибухових пристроїв з дронів підрозділами збройних сил російської федерації, під час виконання завдань необхідних для забезпечення оборони України, захисту інтересів населення та безпеки держави в районі населеного пункту Неліпівка, Бахмутського району, Донецької області, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з 17 вересня 2024 року. 20 вересня 2024 року від [INFO] , вона отримала сповіщення сім`ї №672 від 18 вересня 2024 року про те, що її чоловік, під час виконання бойових завдань, пов`язаних з захистом суверенітету і територіальної цілісності України, в районі населеного пункту Неліпівка, Бахмутського району, Донецької області, зник безвісти 17 вересня 2024 року. 21 вересня 2024 року Відділенням поліції №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про кримінальне правопорушення за попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 115 КК України за заявою [PERSON] про те, що [PERSON] , під час виконання бойового завдання, пов`язаного з захистом суверенітету і територіальної цілісності України, 17 вересня 2024 року зник безвісти в районі населеного пункту Неліпівка, Бахмутського району, Донецької області, на зв`язок не виходить (номер кримінального провадження 12024152120000413). Згодом, дане кримінальне провадження направлене за підслідністю до Відділення поліції №1 Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області. Згідно повідомлення старшого слідчого СВ Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області за вих. №4054/401/2024 від 07 квітня 2025 року, проведеними слідчими діями місцезнаходження [PERSON] не встановлено, досудове розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні триває. Від 28 березня 2025 року відомості про [PERSON] в Інформаційній системі з питань поводження з військовими за витягом №2025-45-5358 відсутні. Заявник пояснює, що самотужки зверталася до Міністерства оборони України, яке переадресувало її звернення до Головного управління Національної гвардії України та до [INFO] , до Уповноваженого Верховної ради України з прав людини з питань надання допомоги у розшуку її чоловіка, однак отримала лише формальні відписки. Також самотужки регулярно переглядає телеграм-канали, спеціально створені групи у соціальних мережах та у мережі Інтернет, на Ютуб-каналах, де публікуються фото/відео військовополонених та загиблих військовослужбовців України, проте ідентифікувати свого чоловіка серед цих осіб, їй не вдалося, та зверталася до Служби розшуку Товариства Червоного Хреста України, результати виявились марними. Встановлення даного факту їй необхідне для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] у Південноукраїнському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), отримання свідоцтва про смерть, оформлення статусу члена сім`ї загиблого, виплати одноразової грошової допомоги, пенсійних виплат на малолітніх дітей та інших соціальних гарантій, передбачених законодавством України для сімей загиблих військовослужбовців. Іншої можливості встановити даний факт, окрім як звернення до суду вона не має. Ухвалою від 28 квітня 2025 року у судове засідання були викликані свідки: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 23 травня 2025 року замінено заінтересовану особу Міністерство внутрішніх справ України на Головне управління Національної гвардії України. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 29 липня 2025 року справу розподілено судді Далматовій Г.А. Ухвалою суду від 30\~липня 2025\~року прийнято справу до провадження. У судовому засіданні заявник та представник заявника заяву підтримали. Представник заявника надала пояснення аналогічні змісту заяви. Представник заінтересованої особи Військової частина № [NUMBER] Національної гвардії України не заперечував проти задоволення заяви. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву в якій зазначила, що не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] просить розглядати справу без її участі. Представник заінтересованої особи Південноукраїнського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання також не з`явилась, надала суду заяву в якій зазначила, що не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] просить розглядати справу без її участі. В судове засідання представник заінтересованої особи Головного управління Національної гвардії України не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши заявника, його представника, представника заінтересованої особи, дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб 18 серпня 2012 року [PERSON] та [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області зареєстрували шлюб, актовий запис №173 /а.с. 27/. Від шлюбу мають двох малолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] /а.с. 28, 31/. Згідно витягу з наказу №125 командира військової частини [NUMBER] Національної гвардії України від 03 травня 2023 року солдата запасу [PERSON] зараховано в списки особового складу військової частини та на всі види забезпечення /а.с. 38/. Відповідно до витягу з наказу №206 командира (по строковій частині) військової частини [NUMBER] Національної гвардії України від 21 липня 2023 року [PERSON] вважався таким, що приступив до виконання обов`язків солдата за посадою помічника гранатометника групи вогневої підтримки 2 взводу спеціального призначення роти спеціального призначення /а.с.39/ 05 січня 2024 року солдата [PERSON] , відповідно до витягу із наказу №1 о/с, було звільнено з посади помічника гранатометника групи вогневої підтримки 2-го взводу спеціального призначення роти спеціального призначення та призначено старшим кулеметником (бронеавтомобіля) роти спеціального призначення батальйону оперативного призначення /а.с. 40/. Також витягом з наказу №9 командира військової частини [NUMBER] Національної гвардії України (по строковій службі) від 08 січня 2025 року старшого кулеметника (бронеавтомобіля) роти спеціального призначення батальйону оперативного призначення військової частини [NUMBER] [PERSON] вважається таким, що приступив до виконання обов`язків /а.с. 41/. 14 серпня 2024 року між Міністерством внутрішніх справ України та [PERSON] було укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України на посадах осіб рядового складу строком на три роки /а.с. 44-46/. Про укладення\~контракту,\~про проходження\~військової служби\~в Національній\~гвардії України,\~оголошено старшому\~кулеметнику (бронеавтомобіля)\~роти спеціального\~призначення батальйону\~оперативного призначення\~старшому солдату\~ [PERSON] \~(Г-128777)\~-\~строком на\~3\~(три)\~роки з\~16\~серпня 2024\~року по\~15\~серпня 2027\~року /а.с.43/. До матеріалів заяви заявником долучено копію військового квитка [PERSON] серії [NUMBER] /а.с. 24-25/. За наслідками проведення службового розслідування, проведеного комісією військової частини [NUMBER] Національної гвардії України, встановлено, що [PERSON] зник безвісти під час виконання бойового завдання в районі н.п. Неліпівка Торецької міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області /а.с. 51-71/. Довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України від 18 березня 2025 року підтверджено, що в період з 10 вересня 2024 року по 17 вересня 2024 року [PERSON] дійсно брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, перебуваючи в селі Неліпівка, Торецької міської територіальної громади, Бахмутського району, Донецької області /а.с.73-74/. 20 вересня 2024 року [PERSON] було вручено сповіщення №672 по те, що [PERSON] зник безвісти 17 вересня 2024 року, під час виконання бойових завдань, пов?язаних з захистом суверенітету і територіальної цілісності України, в районі населеного пункту Неліпівки, Торецької міської територіальної громади, Бахмутського району, Донецької області /а.с. 72/. 21 вересня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024152120000413, внесено відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України. Короткий виклад обставин: [PERSON] звернулась до ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП, про те, що вона отримала сповіщення №672, про те, що її чоловік під час виконання бойового завдання пов?язаного з захистом суверенітету та територіальної цілісності України в районі населеного пункту Неліпівка, Бахмутського району, Донецької області 17 вересня 2024 року зник безвісти та на зв?язок не виходить /а.с. 75/. 28 листопада 2024 року [INFO] повідомило [PERSON] , що 10 вересня 2024 силами військовослужбовців військової частини [NUMBER] Національної гвардії України була спроба у проведені евакуаційних заходів та розшуку [PERSON] , але позитивних результатів не дало. 24 жовтня 2024 року командиром військової частини [NUMBER] Національної гвардії України було надіслано лист до військової частини [NUMBER] Національної гвардії України із проханням в наданні допомоги у проведені розшукових заходів, але враховуючи інтенсивність бойових дій та ймовірність окупації ворогом місця (території) зникнення [PERSON] , на теперішній час провести не можливо, та докладають максимальних зусиль щодо з?ясування обставин та місць перебування всіх військовослужбовців, які рахуються безвісно зниклими /а.с. 80/. 14 грудня 2024 року [PERSON] звернулась із заявою до Уповноваженого Верховної ради України з прав людини Лубінця Д.В. з приводу розшуку її чоловіка [PERSON] . 13 січня 2025 року [PERSON] направлено відповідь, щодо її звернення розглянуто, та що Уповноваженим постійно вишукується і виконується весь спектр можливостей та вживаються всі можливі заходи /а.с. 82/. Управлінням з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (Секретаріатом уповноваженого з осіб, зниклих безвісти за особливих обставин) від 11 березня 2025 року [PERSON] було надіслано витяги з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин /а.с. 83-85/. 07 квітня 2025 року НП ГУНП в Донецькій області Бахмутського районного управління відділу поліції Логіновій Ю.В. повідомлено, що станом на 04 квітня 2025 року проведеними слідчими діями місцезнаходження [PERSON] не встановлено, досудове розслідування у кримінальному провадженні триває /а.с. 78/. Також, [PERSON] до матеріалів заяви прикладає фотознімок тіла ймовірного [PERSON] в місці виявленому при спробі евакуації від 19 вересня 2024 року та диск з відеозаписами місця ймовірної загибелі [PERSON] та його побратима [PERSON] /а.с. 87, 88/. Свідок [PERSON] пояснив, що станом на вересень 2024 року він був військовослужбовцем ВЧ [NUMBER] , але був відкомандирований до Першого батальйону «Азова» та виконував бойове завдання у Донецькій області у населеному пункті Неліпівка, Торецької міської територіальної громади, Бахмутського району, Донецької області. 17 вересня 2024 року перебував на пункті спостереження у с. Леонідівка, і спостерігав через дружній дрон, як приблизно о 02:40 год. [PERSON] намагався знятись з позиції і дійти до точки евакуації. Але їх разом з [PERSON] «спалив» ворожий дрон, почався обстріл і «скиди». Хлопці доповіли, що поранений. Він бачив, що був скид з ворожого дрону. [PERSON] пробував декілька десятків метрів ще пройти, а потім доповів, що вони 300-ті. Потім сказав, що [PERSON] . Коли [PERSON] доповідав, він почув вибух. Після цього [PERSON] на зв`язок не виходив. 19 вересня 2024 року вийшов на евакуацію разом з [PERSON] . Знайшли тіла [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] був бездиханий, у крові, мертвий. Потім їм повідомили, що ворожий дрон, і почалися «скиди», і тому вони повернулись без тіл до точки евакуації. Вони забрали мобільний телефон [PERSON] , який в подальшому віддали дружині. 24 вересня 2024 року вони вже вчотирьох спробували евакуювати тіла. Ввечері висадились у [PERSON] , але ховались до ранку у гаражі, оскільки були «скиди». Їм наказали повертатись. На відеозапису зафіксовано тіло [PERSON] у такому положенні, як він його бачив. Свідок [PERSON] , який є військовослужбовцем [NUMBER] в судовому засіданні повідомив, що 17 вересня 2024 року був на бойовій позиції у Неліпівці перебував з [PERSON] в одній групі, але на різних позиціях. По радіозв`язку чув повідомлення про те, що відбувається ротація у групі, де перебував [PERSON] , радіозв`язком повідомлено, що група готова до евакуації і їм було надано дозвіл на вихід з позиції. Приблизно через п`ять хвилин групою, у склад якої входив [PERSON] , було повідомлено, що за ними ворожий дрон. Командир наказав прискоритись та не зупинятись. [PERSON] доповів, що були «скиди», і що є поранений. Просив дозвіл зупинитись для накладення турнікетів, але їм наказали рухатись. Приблизно через тридцять хвилин [PERSON] пропав зі зв`язку. Він по радіозв`язку чув обстріли, у тому числі мінометні. [PERSON] повідомив, що лишився сам і що всі загинули, а також, що він не може пересуватись. О 03:00 04:00 год. ранку радіозв`язок був втрачений. 19 вересня 2024 року хлопці пішли евакуювати тіла, але доповіли, що не змогли. 24 вересня 2024 року він входив до складу евакуаційної групи, але група пересунулась лише три - чотири метри від точки евакуації у якесь приміщення. Був постійний обстріл, і тому вони повернулись, не евакуювавши тіла. Свідок [PERSON] який є військовослужбовцем [NUMBER] в судовому засіданні повідомив, що 19 вересня 2024 року він пішов за тілом [PERSON] та [PERSON] разом з [PERSON] . Вони знайшли тіло [PERSON] . Він перевірив ознаки життя, яких не було, від тіла вже йшов характерний запах. Евакуаційну групу накрила арта і вони повернулись без тіл. 24 вересня 2024 року він повторно вийшов на евакуацію тіл, але евакуації не вийшло, оскільки вони сиділи у сараї і навіть не змогли звідти вийти внаслідок обстрілів. На відеозаписі тіло [PERSON] , яким він його бачив 19 вересня 2024 року. Перелік справ, які суд розглядає в порядку окремого провадження визначений у ч. 2 ст.\~293\~ЦПК та такими, серед інших, є: визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно вимог ст.\~46\~ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. У пункті 13постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст.\~21\~ЦК (1502-06),\~на підставі\~яких суд\~робить вірогідне\~припущення про\~смерть громадянина,\~коли немає\~доказів про\~факт його\~смерті.\~У цих\~справах суд\~визнає днем\~смерті громадянина,\~оголошеного померлим,\~день його\~гаданої смерті,\~якщо він\~пропав безвісти\~за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року у справі №755/11021/22 зазначила, що оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку. У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю. Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну. У частині другій статті 46\~ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге). Відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії рф проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої статті 46\~ЦК України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні. Велика Палата Верховного Суду враховує, що приписи частини другої статті 46\~ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким. За правилами статті 1\~Закону України\~«Про оборону\~України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень; - бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння); - воєнні дії - організоване застосування сил оборони та сил безпеки для виконання завдань з оборони України; - район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії. Відповідно бойові дії є однією із форм воєнних дій. Ці категорії співвідносять як ціле (воєнні дії) та частина (бойові дії). Тому воєнні дії, які законодавець згадує у частині другій статті 46 ЦК України,\~не обмежуються лише бойовими діями. Речення друге частини другої статті 46\~ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи. Велика Палата Верховного Суду зауважила, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України. Велика Палата Верховного Суду наголосила, що законодавець, формуючи припис речення другого частини другої статті 46\~ЦК України («з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців»), після слів «шести місяців» завершив речення. Зазначене унаочнює, що правильним є таке тлумачення цього припису, що здійснюватиметься без прив`язки до моменту скасування воєнного стану, припинення воєнних дій, збройного конфлікту як такого на усій території України. Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (далі - Наказ № 309). У цьому Наказі № 309 зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території. Отже, суди можуть використовувати дані, зокрема з Наказу № 309, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України. Водночас, у своїй постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України,\~від дати\~ймовірної загибелі\~фізичної особи\~на території\~ведення активних\~бойових дій,\~оскільки внаслідок\~триваючих активних\~бойових дій\~ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою. Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій. У такому випадку у разі подій (наприклад, авіаударів, ракетних обстрілів, терактів, підривів на мінах, загибелі під час евакуації чи гуманітарної місії) на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок з воєнними діями, збройним конфліктом, суд має право розпочати відлік шестимісячного строку з моменту такої події. Якщо докази, як-от: відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності. За наведених обставин суд вважає, що зібраними і дослідженими в ході судового розгляду доказами підтверджено існування обставин, які дають підстави припустити загибель старшого солдата військової служби за контрактом [PERSON] , [INFO] , старшого кулеметника (бронеавтомобіля) роти спеціального призначення батальйону оперативного призначення під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Неліпівка, Торецької міської територіальної громади, Бахмутського р-ну, Донецької області. Що стосується дати смерті суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст.\~46\~ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. З матеріалів справи встановлено, що днем вірогідної смерті [PERSON] , [INFO] , є 17 вересня 2024 року, що підтверджується сповіщенням сім`ї № 672, виданим 18 вересня 2024 року [INFO] , матеріалами службового розслідування та довідкою від 18 березня 2025 року про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Як зазначено у заяві [PERSON] , визнання [PERSON] померлим необхідно їй для здійснення державної реєстрації його смерті та отримання свідоцтва про смерть, оскільки від цього залежить подальше виникнення права щодо отримання грошових допомог. Відтак, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] необхідно задовольнити та оголосити військовослужбовця старшого солдата військової служби за контрактом [PERSON] , [INFO] , старшого кулеметника (бронеавтомобіля) роти спеціального призначення батальйону оперативного призначення під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Неліпівка, Торецької міської територіальної громади, Бахмутського р-ну, Донецької області, померлим (загиблим) під час здійснення заходів необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а місцем його смерті вважати населений пункт Неліпівка, Торецької міської територіальної громади, Бахмутського району, Донецької області. Згідно ч.2 ст. 308 ЦПК України після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. За наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна.

Outcome: approved