Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

В червні 2025 року [PERSON] , від імені якої на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат Мініх І.М., звернулась до суду з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , права власності на земельну ділянку площею 4,58 га, кадастровий номер 6824282600:05:017:0020, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в [ADDRESS] (після адміністративно-територіальної реформи Старокостянтинівська територіальна громада Хмельницького району Хмельницької області), що належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ №103942, виданого 10 липня 2003 року Огіївською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона являється її спадкоємцем за заповітом на заявлену земельну ділянку, своєчасно прийняла спадщину, проте їй державний нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через некоректне визначення в заповіті спадкового майна, оскільки по змісту заповіту спадкодавець заповіла їй не земельну ділянку (як майно), а Державний акт на земельну ділянку серії ХМ №103942. Тому вважає, що її спадкові майнові права підлягають захисту у спосіб визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на заявлену земельну ділянку. Представник позивачки подала до суду заяву, де підтримала позовні вимоги за обставин на їх обґрунтування та просила розглянути справу у відсутності сторони позивачки. Представник відповідача також направив до суду заяву, якою при вирішенні справи поклався на розсуд суду визнав позов, також просив розглянути справу без його участі. У відповідності до ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 червня 2025 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 липня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно положень ст. ст. 1216 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1222\~ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом можуть бути, зокрема, фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в с. Немирівка Хмельницького району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 25 вересня 2024 року Старокостянтинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , як між матір`ю та дочкою, підтверджується: свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого повторно 16 травня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області; свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 20 травня 1970 року Громівською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області; свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 09 січня 1976 року Калинівською сільською радою Камишловського району Свердловської області. У відповідності до довідки відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 18 лютого 2025 року за №520/03-38/2025 [PERSON] на день смерті була зареєстрована одна по [ADDRESS] . У відповідності\~до ч.\~ч.\~1,\~2\~ст.\~1221\~ЦК України\~місцем відкриття\~спадщини є\~останнє місце\~проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. За життя [PERSON] склала заповіт, який посвідчено Козак Г.В., секретарем Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, 29 вересня 2009 року за р. №98. Даним заповітом [PERSON] заповіла [PERSON] , [INFO] , «державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ №103942». Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи), наданого Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 05 березня 2025 року за №80337162 даний заповіт є чинним. Зі змісту копій матеріалів спадкової справи №126/2025, заведеної Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 05 березня 2025 року до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що спадщину прийняла лише дочка [PERSON] . В спадковій справі наявні інші заповіти [PERSON] на інше спадкове майно на інших осіб. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшла земельна ділянка площею 4,58 га, кадастровий номер 6824282600:05:017:0020, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в с. Половинники поле №3/2 Старокостянтинівського району Хмельницької області (після адміністративно-територіальної реформи Старокостянтинівська територіальна громада Хмельницького району Хмельницької області), що належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ №103942, виданого 10 липня 2003 року Огіївською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області згідно рішення Огіївської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області від 25 червня 2003 року за №8. Відомості про державну реєстрацію права власності [PERSON] на дану земельну ділянку внесені в Державний земельний кадастр (витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0001098592025 від 29 травня 2025 року). Листом завідувача Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області від 19 червня 2025 року за №918/02-14 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на заявлене нерухоме майно через некоректне зазначення спадкоємця, як « [PERSON] » та спадкового майна, так як заповідано «державний акт на право власності на земельну ділянку сер ХМ №103942», а не земельну ділянку згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ №103942. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці другому пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги те, що позивачка являється спадкоємцем за чинним заповітом на конкретне спадкове майно, своєчасно прийняла спадщину, відсутній спадковий спір, враховуючи відмову нотаріуса в оформленні спадщини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, так як вони підтверджені матеріалами справи.

Outcome: approved