Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

В квітні 2025 року до Краснопільського районного суду Сумської області надійшов данний позов. В обґрунтування позову представник позивача посилався на те, що 02.04.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1755536 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до п.1.2 кредитного договору № 1 товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту 37000 грн., дата надання кредиту 02.04.2021 року, строк кредиту - 30 днів, стандартна процентна ставка 1,90 % в день. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 13.01.2025 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 11986,00 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 3700,00 грн., простроченої заборгованості за процентами в розмірі 8286,00 грн. Всупереч умовам вказаного правочину відповідач свої кредитні зобов`язання не виконує. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» суму заборгованості за кредитним договором, а також понесені судові витрати по справі із сплати судового збору. Рішенням Вищої Ради Правосуддя №1105/0/15-25 від 22.05.2025 територіальну підсудність справ Краснопільського районного суду Сумської області змінено та передано Зарічному районному суду м.Суми. Відповідно до рішення зборів суддів Зарічного районного суду м.Суми № 13 від 27.06.2025, справи, які перебували в провадженні суддів Краснопільського районного суду Сумської області згідно автоматизованого розподілу передано для розгляду раніше визначеному складу суду. 07 липня 2025 року справа надійшла до канцелярії Зарічного районного суду м. Суми. 09 липня 2025 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Басовій В.І. Ухвалою Зарічного районного суду м.Суми від 21 липня 2025 року відкрито спрощене провадження по справі та надано відповідачу термін на подання відзиву до суду. В зазначений термін відзив до суду, клопотань до суду в порядку ст. 279 ЦПК України відповідач не подав. 15.09.2025 через канцелярію Зарічного районного суду м.Суми представником заявника подана заява про компенсацію судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи, за змістом якої просив стягнути витрати позивача на професійну правову допомогу в сумі 10500 грн., про що долучив докази. Представник позивача в судове засідання не з`явився повідомлений належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час місце розгляду справи повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, про причини неявки суд не повідомив. За відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступних висновків. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Судом встановлено, що 02.04.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та відповідачем укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1755536, який підписано електронним підписом відповідача ( а.с.10-14). Відповідно до умов договору, на умовах встановлених договором товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти у гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту кредит. Сума кредиту складає 3700,00 грн. (пункт 1.2). Строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в графіку платежів, що є Додатком № 1 до цього договору. Строк кредитування може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього договору (п.1.3 договору). Пунктом 1.4 договору визначено тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується : -у межах строку кредиту , вказаного в п.1.3 цього Договору -у межах нового строку кредиту, якщо відбулась пролонгація за ініціативою клієнта відповідно до п.4.1 договору -у межах нового строку кредиту, якщо відбулась автопролонгація відповідно до п.4.2 договору.( п.п.1.4.1 п 1.4 Договору) Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за зниженою ставкою 3,65 % річних; за стандартною ставкою 693,50 % річних (п.1.5 договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за зниженою ставкою 3711,10 грн.; за стандартною ставкою 5809,00 грн. (п.1.6 договору). Кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену клієнтом в особистому кабінеті, що має наступні реквізити № [NUMBER] (п.2.1 договору). Також, відповідачем підписано електронним підписом паспорт споживчого кредиту, в якому вказано: основні умови кредитування з урахуванням побажань клієнта: тип кредиту кредит, сума кредиту (ліміт) 3700,00 грн., строк кредитування 30, мета отримання кредиту споживчі цілі, спосіб та строк надання кредиту шляхом перерахування кредитодавцем грошових коштів за реквізитами платіжної картки, зазначеної споживачем, не пізніше трьох календарних днів від дати підписання договору; інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту ( а.с.8-9). Згідно довідки про ідентифікацію ТОВ «ЛІНЕУРА Україна», з [PERSON] укладено договір № 1755536 від 02.04.2021 року і договір ідентифікований ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» (акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) здійснювалось в інформаційно-телекомунікаційній системі https://сredit7.ua/, одноразовий ідентифікатор Н685 направлений 02.04.2021 року на номер телефону [NUMBER] ( а.с.8). Відтак, судом установлено, що ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 3700,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. 24.12.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" укладено договір факторингу №02-24122001 відповідно до умов якого ТОВ " ЛІНЕУРА Україна» відступило ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників ( а.с.22-25). Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2021 року до договору факторингу №02-24122001, ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" набуло права грошової вимоги до [PERSON] ( а.с.17.) Згідно з випискою з особового рахунка за Кредитним договором № 1755536 заборгованість відповідача перед ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» станом на 10.01.2025 року складає 11986,00 грн., з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту - 3700,00 грн, прострочена заборгованість за процентами - 8286,00 грн. Нарахування відсотків, пені, штрафів ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» не здійснювало ( а.с.16). 13.01.2025 року ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» на адресу відповідача направлялася вимога про виконання зобов`язань за кредитним договором з повідомленням про відступлення права вимоги заборгованості за кредитним договором № 1755536. Матеріали справи свідчать про те, що договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Порядок укладення електронного договору передбачено нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Нормою ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За приписами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з положеннями ч.1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ч. 1ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Пунктом 1 ч. 1ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦКУ). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦКУ). Відповідно до ст. 517 ЦКУ первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За ст. 518 ЦКУ боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ст. 519 ЦКУ). Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно зі ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач належним чином не виконував зобов`язання за договором №1755536 від 02.04.2021 укладеним з ТОВ «ЛІНЕУРА Україна», внаслідок чого виникла заборгованість перед ТОВ « ФК КЕШ ТУ ГОУ», у загальному розмірі 11986,00 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн. Щодо стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на правову допомогу в сумі 10500,00 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі, гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Стороною позивача було заявлено про стягнення з відповідача на їх користь понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 10500,00 грн. 29.12.2023 року між адвокатом Пархомчук С. В. та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір про надання правової допомоги ( а.с.19-20). Пунктом 3.1. Договору від 29.12.2023 встановлено, що вартість правової допомоги адвоката (гонорар) обчислюється, виходячи із фактично затрачених годин роботи адвоката (погодинна оплата), та розраховується, виходячи з вартості години роботи адвоката, яка встановлюється сторонами у розмірі 2000 гривень за одну годину фактично витраченого часу на надання правової допомоги. Згідно додаткової угоди №1 до Договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 року, укладеної 27.12.2024 року між адвокатом Пархомчук С. В. та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», сторони погодили продовжити строк дії Договору, у зв`язку із чим викласти п. 4.1 Договору в новій редакції, відповідно до якого договір вступає в силу з моменту підписання його Сторонами і діє до 31.12.2025 року»( а.с.21). 22.08.2025 року ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та адвокат Пархомчук С.В. підписали Акт про отримання правової допомоги, відповідно до якого адвокат надав, а клієнт прийняв наступні послуги з правової допомоги: зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, яка виникла між ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» та [PERSON] в рамках кредитного договору №1755536 від 02.04.2021 год, вартість 2000 грн; складення та подання до суду позовної заяви (підготовка доказів/додатків до позовної заяви), моніторинг аналіз судової практики 2,5 год., вартість 5000 грн; інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг «Єдиного державного реєстру судових рішень» щодо процесуального статусу судової справи 1,5 год., вартість 3000 грн; канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції 500 грн ( а.с.66). Загальна вартість за послуги з надання правової допомоги наданої адвокатом складає: 10000 грн без ПДВ та витрати на виготовлення позовної заяви з додатками (канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції) - 500 грн без ПДВ. Згідно платіжної інструкції № 39512 від 22.08.2025 року ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» перерахувало адвокату Пархомчуку С.В. 10500,00 грн оплату за правничу допомогу згідно рахунку від 22.08.2025 до договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 року ( а.с.65 на звороті) При визначенні розміру судових витрат на правничу допомогу суд враховує, що дана справа розглядалась не у загальному, а в спрощеному позовному провадженні, справа є малозначною і не становить особливої складності, тоді як витрати на правничу допомогу заявлені представником позивача складають 10500,00 грн., що не можна вважати співмірним ціні позову, складності справи та виконаним адвокатом робіт, а тому суд вважає за необхідне стягнути 3500,00 гривень у відшкодування витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved