Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

В провадженні суду знаходиться цивільна справа №175/8831/23 (провадження №2/175/2991/24) за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Артеміда-Ф»» до [PERSON] , про стягнення заборгованості за договором позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Заочним рішенням суду від 10 липня 2024 року було ухвалено: «… Позовні\~вимоги Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~Компанія «Артеміда-Ф»»\~до [PERSON] ,\~про стягнення\~заборгованості за\~договором позики,\~в тому\~числі і\~на умовах\~фінансового кредиту\~ задовольнити\~у повному\~обсязі. …». У липні 2024 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява відповідача [PERSON] , про перегляд заочного рішення по цивільній справі №175/8831/23 від 10 квітня 2024 року. Ухвалою суду від 17 грудня 2024 року Заочне рішення від 10 липня 2024 року було скасовано та призначено справу до розгляду. Представник ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» звернувся в суд із позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за договором позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 23.10.2019 р. між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», ідентифікаційний код юридичної особи: 39861924 та гр. [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] укладено Договір позики №2126425. Договір укладено в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, що опублікована на веб-сайті https://mycredit.ua, підписана електронним цифровим підписом «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та акцептована [PERSON] 23.10.2019, шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. З, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України) Заявки на укладення договору №2126425 від 23.10.2019 р. про прийняття пропозиції ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» укласти договір позики. Відповідач здійснивши дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому було перераховано грошові кошти у розмірі 7 000,00 (сім тисяч гривень нуль копійок) грн., на поточний/ картковий рахунок [NUMBER] вказаний Відповідачем при оформленні Договору позики. На умовах Договору позики (п.2, основні параметри) Позикодавець надав Відповідачу грошові кошти (позику) у гривні на умовах передбачених Договором позики №2126425 у розмірі 7 000,00 (сім тисяч гривень нуль копійок) грн., а Відповідач зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 22.11.2019 р. (п.2, дата повернення позики (останній день), розмір акційних процентів у день за користування коштами кредиту становить 0,88% (п.2, розмір акційних процентів у день), базова процентна ставка/ день 2,70% (п.2, базова процентна ставка/день (фіксований відсоток). Відповідачка не виконала свої зобов`язання за договором та не повернула грошові кошти позивачу, у зв`язку з чим станом на 30.10.2022 року її заборгованість становить 37 518,52 грн., з яких залишок заборгованості за тілом 7\~000,00 грн., залишок заборгованості по процентам за користування 2\~006,80 грн., залишок заборгованості по простроченим процентам за користування 3 500,00 грн., залишок заборгованості по простроченим процентам за користування (нараховані Новим кредитором за період 01.09.2021 по 29.12.2021) 22 680,00 грн., інфляційне збільшення 2 331,72 грн. (період нарахування 23.11.2019 23.02.2022). 10.03.2020 р. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «СІРОКО ФІНАНС», ідентифікаційний код юридичної особи: 42827134 уклали Договору факторингу №002-100320 від 10.03.2020 р., яке в свою чергу відступило Право вимоги на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» (надалі Новий Кредитор), код ЄДРПОУ 42655697, на підставі договору факторингу №20210622/1 від 22.06.2021 р.. Згідно Договору факторингу №20210622/1 від 22.06.2021 р., та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АРТЕМІДА-Ф" набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», включно і до гр. [PERSON] (порядковий номер 718 згідно реєстру прав вимоги №20210622/1). Відповідачка надала до суду відзив на позовну заяву в якому зазначила що відсотки нараховані неправомірну понад термін кредиту, а також просила застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник позивача в судове засідання не з`явився, зазначивши у прохальній частині позовної заяви про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідачка в судове засідання не з`явилася. Надала заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні 23.10.2019 р. між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», ідентифікаційний код юридичної особи: 39861924 та гр. [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] укладено Договір позики №2126425. Договір укладено в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, що опублікована на веб-сайті https://mycredit.ua, підписана електронним цифровим підписом «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та акцептована [PERSON] 23.10.2019, шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. З, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України) Заявки на укладення договору №2126425 від 23.10.2019 р. про прийняття пропозиції ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» укласти договір позики. Відповідач здійснивши дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому було перераховано грошові кошти у розмірі 7 000,00 (сім тисяч гривень нуль копійок) грн., на поточний/картковий рахунок [NUMBER] вказаний Відповідачем при оформленні Договору позики. На умовах Договору позики (п.2, основні параметри) Позикодавець надав Відповідачу грошові кошти (позику) у гривні на умовах передбачених Договором позики №2126425 у розмірі 7 000,00 грн., а Відповідач зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 22.11.2019 р. (п.2, дата повернення позики (останній день), розмір акційних процентів у день за користування коштами кредиту становить 0,88% (п.2, розмір акційних процентів у день), базова процентна ставка/день 2,70% (п.2, базова процентна ставка/день (фіксований відсоток). Відповідачка не виконала свої зобов`язання за договором та не повернула грошові кошти позивачу, у зв`язку з чим станом на 30.10.2022 року її заборгованість, на розрахунками позивача, становить 37 518,52 грн., з яких залишок заборгованості за тілом 7\~000,00 грн., залишок заборгованості по процентам за користування 2\~006,80 грн., залишок заборгованості по простроченим процентам за користування 3 500,00 грн., залишок заборгованості по простроченим процентам за користування (нараховані Новим кредитором за період 01.09.2021 по 29.12.2021) 22 680,00 грн., інфляційне збільшення 2 331,72 грн. (період нарахування 23.11.2019 23.02.2022). 10.03.2020 р. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «СІРОКО ФІНАНС», ідентифікаційний код юридичної особи: 42827134 уклали Договору факторингу №002-100320 від 10.03.2020 р., яке в свою чергу відступило Право вимоги на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» (надалі Новий Кредитор), код ЄДРПОУ 42655697, на підставі договору факторингу №20210622/1 від 22.06.2021 року. Згідно Договору факторингу №20210622/1 від 22.06.2021 р., та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», включно і до гр. [PERSON] (порядковий номер 718 згідно реєстру прав вимоги №20210622/1). Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів Частиною дванадцятою статті 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В свою чергу, відповідно до ч.1 ст.12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Укладання електронного договору та підписання його електронним підписом - одноразовим ідентифікатором відповідає правовому висновку викладеному у постанові Верховного Суду від 09.09.2020р. у справі №732/670/19. Проте, суд не може погодитись із розрахунком заборгованості надану позивачем, з огляду на наступне. Велика Палата Верховного Суду у пункті 54 постанови від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 зробила правовий висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічні правові висновки підтверджені постановами у справах №296/10217/15-ц від 07.07.2020р., №912/1120/16 від 04.02.2020р., №910/18943/20 від 27.07.2021р. та іншими, де розмежовані поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» та вказано, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Отже, враховуючи вищенаведені правові висновки Верховного Суду стосовно правильного застосування положень ст.ст.625, 1048 ЦК України, позивач вправі був нараховувати договірні відсотки лише у період дії строку кредиту, тобто з 23.10.2019 року по 22.11.2019 року (30 днів). Починаючи з 23.11.2019 позивач не вправі був нараховувати договірні відсотки, а надалі відносини між сторонами трансформуються з договірних в охоронні, де застосовуються положення ст.625 ЦК України. З огляду на вищевикладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути відсотки, нараховані за період з 23.10.2019 року по 22.11.2019 року, які суд розраховує таким чином, беручи до уваги розмір процентної ставки 1,60% на день (як зазначено у договорі позики №2126425 (а.с.8)): 7000,00 гривень х 30 днів х 1,60 % : 100 = 3360,00 грн. З огляду на вищенаведене суд вбачає за можливе стягнути з відповідачки заборгованість за відсотками лише у розмірі 3360,00 грн. Щодо стягнення заборгованості з інфляційного збільшення, то, суд зауважує, що їх нарахування відбувались до 23.02.2022 року (включно), а отже позивачем не було порушено законодавчих норм, про заборону нарахування інфляційних збільшень у період дії воєнного стану. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Щодо застосування строків позовної давності слід вказати наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 256 ЦК України). Відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому перебіг позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням. Відповідно дост.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) з 12 березня 2020 року на всій території України введено карантин. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» 540-IX від 30 березня 2020 року розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено, зокрема пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257,258,362,559,681,728,786,1293 цьогоКодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Вказаний Закон набрав законної сили з 02 квітня 2020 року. Тобто вказаний Закон установлює, що під час дії карантину, строки, визначені статтею 257 ЦК України продовжуються на строк дії такого карантину, а тому у разі закінчення процесуального строку, який припадає на період дії карантину, такий строк продовжується до закінчення дії карантину. Крім того Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24лютого 2022 року №2102-ІХ (далі - Указ) в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та діє і на теперішній час. Пунктом 19 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України передбачено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Строк дії договору №2126425 від 23.10.2019 року закінчив свою дію 23.11.2019 року, з цього моменту почався відлік позовної давності, який мав би закінчитись 23.11.2022 року, тобто під час дії вищевказаних нормативно правових актів, які зупиняли перебіг позовної давності. Отже, судом не можуть бути застосовані строки позовної давності у цій цивільній справі. За таких обставин, оскільки відповідачкою не виконано своє зобов`язання з повернення кредиту та обумовлених договором відсотків за користування кредитом у встановлений Договором строк, суд вважає, що заявлені вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню. Статтею 133 ЦПК України\~передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Згідно\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Статтею 141 ЦПК України\~визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до правової позиції викладеної у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу підлягають відшкодуванню з відповідача у розмірі 2 000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial