Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» звернулось до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Акціонерне товариство «Українська залізниця» про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію. Просить суд, стягнути з відповідачки [PERSON] на користь ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» заборгованість за спожиту у період з 01.04.2023 по 31.05.2024 електричну енергію у розмірі 49901 грн. 36 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] було спожито електричної енергії за період квітень 2023 - квітень 2024, загальний обсяг якої складає 34458 кВт*год., за особистим рахунком споживача (відповідачки) [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ В порушення умов Договору в частині оплати вартості електричної енергії та п. 4.12 ПРРЕЕ у відповідачки виник борг за спожиту електричну енергію за період з 01.04.2023 по 30.04.2024 на суму 49901,36 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за спожиту електроенергію. Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення на адресу відповідачки вимоги з додатками від 28.05.2024 № 2001 (докази додаються) щодо погашення заборгованості за спожиту електричну енергію. Проте, вказана вимога була залишена без уваги, сума заборгованості до теперішнього часу не сплачена. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2024 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 10.12.2024 р. витребувано в АТ «Українська залізниця» відомості спожитої електроенергії за кожен календарний місяць за період з 01.04.2023 р. по 30.04.2024 р. по споживачу [PERSON] 23.12.2024 р. від АТ «Українська залізниця» до суду надійшли письмові пояснення в яких зазначено, що відповідно до пункту 2.1.7 Кодексу комерційного обліку оператор системи, ППКО виконують основні процесу, окрім іншого, з зчитування результатів вимірювань (первинних даних комерційного обліку) та даних про стан засобу комерційного обліку Згідно з пп.29 п.2.2. Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послу від 27.12.2017 № 1470: «При провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен надавати учасникам ринку інформацію, необхідну для виконання ними функцій на ринку, в обсягах та порядку, визначених правилами ринку, кодексом системи передачі, кодексом систем розподілу, кодексом комерційного обліку та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії». В свою чергу, заявник здійснює діяльність з розподілу електричної енергії на підставі відповідної ліцензії, виданої відповідно до Постанови НКРЕКП від 18.11.2018 №1395. Згідно п.п. 9.6.1.-9.6.2. Кодексу комерційного обліку електричної енергії: «Перевірка даних здійснюється відповідними ППКО на етапах збору результатів вимірювання, формування первинних даних комерційного обліку, формування валідованих даних комерційного обліку. За результатами цих перевірок ППКО (у ролі ОДКО) формує валідовані дані комерційного обліку та передає їх АКО та заінтересованим сторонам». З огляду на вищевикладене, заявник, в силу функцій, покладених на нього як на учасника ринку електричної енергії, забезпечив фіксацію обсягів спожитої відповідачем електроенергії та надання таких обсягів позивачу. Відповідні обставини прямо вбачаються зі змісту позову, адже заявлена позивачем сума до стягнення є вартістю спожитої енергії в обсягах, які позивачу було повідомлено саме заявником. До пояснення АТ «Українська залізниця» додано таблицю про відомості спожитої електроенергії за кожен календарний місяць за період з 01.04.2023 р. по 30.04.2024 р. по споживачу [PERSON] , відповідно до якої обсяг спожитої електроенергії за квітень 2023 р. дорівнює 28 426,4 кВт/год. 07.02.2025 р. до суду від представника відповідачки [PERSON] адвоката Безрукової С.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що 01.01.2019 р. між позивачем та відповідачем укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, шляхом фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (особовий рахунок [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] ). Згідно п.2.1. договору, Постачальник продає електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Згідно п.4 додатку 3 до договору, розрахунковий період для обсягу спожитої електричної енергії становить один місяць, а саме: з 01 числа розрахункового місяця по останній день розрахункового місяця. Індивідуальний побутовий споживач здійснює повну оплату вартості спожитої електричної енергії один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим. Протягом дії договору відповідач споживав електричну енергію та проводив оплату її вартості. У квартирі відповідача встановлений лічильник електричної енергії (NIK 2104 №12465546) який має можливість дистанційного зняття показників. Позивач зазначає, що спожитий обсяг електричної енергії відповідачем підтверджує адміністратор комерційного обліку АТ «Українська залізниця», щодо фактичного обсягу спожитої електричної енергії відповідачем за ЕІС кодом точки комерційного обліку споживача, але в нього відсутні дані щодо фактичного споживання відповідачем обсягів електричної енергії за період з 01.04.2023р. по 30.04.2024р., з причин їх ненадання адміністратором комерційного обліку АТ «Українська залізниця». Водночас, не зважаючи на відсутність даних від АТ «Українська залізниця», щодо обсягу спожитої електроенергії відповідачем, позивач надав розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що за період з 01.04.2023р. по 30.04.2024р. відповідачем спожито електроенергії в обсязі 34458 кВт/год, в тому числі: квітень 2023 30 355 кВт/год; травень 2023 396 кВт/год; червень 2023 278 кВт/год; липень 2023 326 кВт/год; серпень 2023 321 кВт/год; вересень 2023 212 кВт/год; жовтень 2023 423 кВт/год; листопад 2023 333 кВт/год; грудень 2023 327 кВт/год; січень 2024 368 кВт/год; лютий 2024 384 кВт/год; березень 2024 347 кВт/год; квітень 2024 - 388 кВт/год. Пояснення третьої особи містять дані щодо спожитої електроенергії відповідачем, який є майже тотожним розрахунку позивача, за виключенням обсягу споживання у квітні 2023 року, який за даними третьої особи складає 28 426,4 кВт/год, що є меншим ніж зазначене позивачем. Також, третя особа зазначає, що відомості за квітень 2023 року відображені з урахуванням проведеної заміни лічильника у відповідача, тому наводяться відомості по заміненому та встановленому засобу обліку. При цьому не надає будь-яких доказів якими підтверджується споживання відповідачем визначеного обсягу електроенергії у квітні 2023 року. З наведених позивачем та третьою особою розрахунків вбачається, що обсяг споживання відповідачем електроенергії у період травень 2023 квітень 2024 є майже постійним щомісяця та реальним для споживання квартирою. Водночас обсяг спожитої електроенергії у квітні 2023 року, є аномально великим та не реальним (28 426,4 кВт/год). При цьому, сторони з цього приводу не надають будь яких пояснень та доказів споживання такого обсягу електроенергії відповідачем саме у зазначений період. Викладене вказує, що зазначений позивачем обсяг споживання електричної енергії за квітень 2023 року у розмірі 28 426,4 кВт/год, може включати в себе спожиті обсяги електричної енергії за минулі періоди, в яких діяли інші тарифи на оплату електроенергії. Проте, будь яких розрахунків та/або пояснень з цього приводу позивач та третя особа не надають. Згідно даних з особистого кабінету відповідача (особовий рахунок [NUMBER] ) на офіційному сайті ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» Розділ «Споживання», Розділ «Показники» (роздруківка додається) у період з січня 2022 року по березень 2023 року (15 місяців), обсяг спожитої електроенергії відповідачем визначено як 00 кВт/ год. У квітні 2023 року 30355 кВт/год, що є нереальним. Протягом дії договору відповідач споживав електричну енергію та проводив оплату її вартості, що підтверджується даними з особистого кабінету відповідача (особовий рахунок [NUMBER] ) на офіційному сайті ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» Розділ «Оплати» (згідно роздруківки), в тому числі у спірний період (01.04.2023 30.04.2024). Отже спожита електроенергія за період травень 2023р. - квітень 2024р. є повністю оплаченою. Обсяг виставленої до оплати спожитої електроенергії у квітні 2023р. є безпідставним. Відповідач вважає визначення позивачем споживання електроенергії відповідачем у квітні 2023р. в обсязі 30355 кВт/год, а за даними третьої особи - 28 426,4 кВт/год та виставлення його до оплати безпідставним та незаконним. Наявність заборгованості за спожиту електроенергію, за період з 01.04.2023р. по 30.04.2024, що заявлена позивачем до стягнення також спростовується наступними обставинами. Припинення постачання електричної енергії споживачу у разі заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником, здійснюється згідно п.7.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2008 № 312. Відновлення електроживлення електроустановок споживачам, які були відключені (від`єднані) від електромережі проводиться після 100% оплати заборгованості, включаючи також оплати витрат, пов`язаних з відключенням та повторним підключенням електроустановок споживача. 06.04.2023р. позивач припинив подачу електроенергії у квартиру відповідача з причин наявності заборгованості, шляхом дистанційного відключення. 07.04.2023р. відповідачем було сплачено заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 984, 00 гривень (квитанція №011818.01.080.23041 від 07.04.2023р.). Того ж дня 07.04.2023р. відповідачем також було сплачено 567,40 гривень за повторне підключення (квитанція №011817.01.080.23041 від 07.04.2023р.). Після чого, електропостачання у квартирі відповідача було відновлено. Зазначені платежі відображені також в особистому кабінеті відповідача на сайті ТОВ «Запоріжжяелектропостачання». Наведене свідчить, що станом на квітень 2023р., заборгованості відповідача перед позивачем за спожиту електроенергію, в обсязі заявленому позивачем, не існувало. З викладеного вбачається, що обсяг спожитої електроенергії відповідачем у період травень 2023р. квітень 2024р. є повністю оплаченим. Доказів на підтвердження споживання електроенергії відповідачем у квітні 2023р. в обсязі 30355 кВт/год позивачем не надано. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд вважає, що позов ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» є суб`єктом господарювання, який утворився під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу від постачання електричної енергії згідно п. 13 Розділу XVII Прикінцеві та перехідні Положення Закону України «Про ринок електричної енергії» та починаючи з 01.01.2019 ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» виконує функції постачальника універсальних послуг на території Запорізької області. Відповідно до п. 8 Постанови від 14.03.2018 № 312 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ) Договір постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунку, отриманого від постачальника універсальної послуги або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Згідно з пп.1.2.15. п.1.2. ПРРЕЕ укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого з договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (у встановленому законодавством порядку). Також абзацом 5 п. 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» зазначено, що фактом приєднання до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунку постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Між ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та відповідачкою [PERSON] , на підставі ЗУ «Про ринок електричної енергії», ПРРЕЕ, ст.ст. 633, 634, ч. 2 ст. 642 Цивільного кодексу України укладений договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії з 01.01.2019 р. Вказана обставина не заперечується сторонами та підтверджується належними та допустимими доказами, зокрема, особистим рахунком [PERSON] , номер ОР ЗЕП - 30101353; номер ОР ЗОЕ - 94110423; ЕІС-код - 62Z3084662884930.(а.с.16) Згідно Розділу 2 публічного Договору, який розміщений на сайті постачальника за посиланням: http://zpep.com.ua, - «предмет договору», постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно умов цього договору. У відповідності з розділом 3 договору умови надання універсальних послуг споживачу визначаються комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до договору. Згідно з розділом 5 Договору «Ціна, порядок обліку і оплата електричної енергії» споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною відповідачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до Договору. Спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається у комерційній пропозиції постачальника. Відповідно до п. 4.3 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженою Постановою від 14.03.2018 № 312 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, зі змінами та доповненнями (ПРРЕЕ), дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. Згідно з п. 4.12. ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно дані отриманих від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до п. 4.13 ПРРЕЕ для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документу), на підставі даних комерційного обліку, отриманих в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку. Згідно п. 4 додатку 3 до договору «Спосіб та термін оплати» розрахунковий період для обсягу спожитої електричної енергії становить один місяць, а саме: з 01 числа розрахункового місяця по останній день розрахункового місяця. Індивідуальний побутовий споживач здійснює повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим. Постачальник надає рахунок споживачу до сплати із зазначенням у ньому обсягу споживання, розрахованого оператором системи, з урахуванням поточного споживання. Оплата рахунку постачальника за договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не більше ніж 10 робочих днів від дати отримання його споживачем. У разі неодержання рахунку споживач самостійно оформлює платіжні документи та здійснює оплату на їх підставі не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим. Відповідно до п. 5.10. договору оплата рахунку постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Також, ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 3 ст. 58 Закону України Про ринок електричної енергії передбачено, що Споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. [PERSON] було спожито електричної енергії за період квітень 2023 квітень 2024, загальний обсяг якої складає 34458 кВт*год., за особистим рахунком споживача [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . В порушення умов договору в частині оплати вартості електричної енергії та п. 4.12 ПРРЕЕ у відповідачки виник борг за спожиту електричну енергію за період з 01.04.2023 по 30.04.2024 на суму 49901,36 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за спожиту електроенергію (а.с.17). ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення на адресу відповідачки вимоги з додатками від 28.05.2024 № 2001 погашення заборгованості за спожиту електричну енергію. (а.с.12) Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доводи сторони відповідача зводяться до того, що відповідно до розрахунків, наведених позивачем та третьою особою, обсяг споживання [PERSON] електроенергії у період травень 2023 квітень 2024 є майже постійним щомісяця та реальним для споживання квартирою. Водночас, обсяг спожитої електроенергії у квітні 2023 року, є аномально великим та безпідставним (28 426,4 кВт/год). Сам факт відновлення електропостачання у квартирі відповідачки після сплати останньою заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 984, 00 гривень (квитанція №011818.01.080.23041 від 07.04.2023р.) та 567,40 гривень за повторне підключення, представник відповідачки трактує як підтвердження того, що станом на квітень 2023 р. заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» за спожиту електроенергію, в обсязі заявленому позивачем, не існувало. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. Відповідно до частини першої статті 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Статтею 103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року № 8, судова експертиза як один із засобів доказування сприяє всебічному, повному й об`єктивному дослідженню обставин справи по встановленню законних та обґрунтованих рішень. Згідно з ч.1 ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Суд звертає увагу на те, що питання визначення обсягу спожитої електроенергії та перевірка правильності нарахування заборгованості, штрафних санкцій, відповідності обладнання, технологічних процесів, об`єктів нормативним вимогам з питань електротехніки та електробезпеки віднесено до сфери спеціальних знань, тобто, має бути вирішено шляхом призначення електротехнічної експертизи. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стороною відповідача клопотання про призначення судом електротехнічної експертизи заявлено не було, контррозрахунок правильності нарахування заборгованості за спожиту електроенергію не надано, а тому твердження про те, що обсяг виставленої до оплати спожитої електроенергії у квітні 2023р. (28 426,4 кВт/год) є безпідставним, суд розцінює як голослівне. Також, стороною відповідача не доведено відповідним розрахунком, що різниця між даними позивача та третьої особи за квітень 2023 р. (30355 кВт/год) та (28 426,4 кВт/год) вплинула на загальну суму заборгованості за рік - 49901 грн. 36 коп. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Верховний Суд, в ході касаційного перегляду судових рішень, неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17. Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в порушення умов договору в частині оплати вартості електричної енергії та п. 4.12 ПРРЕЕ відповідачкою не здійснювалась оплата за надану позивачем послугу, в зв`язку з чим виник борг за спожиту електричну енергію за період з 01.04.2023 по 30.04.2024 на суму 49901,36 грн.

Outcome: approved