Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

І. Стислий виклад позиції та вимоги позивача Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав, що 03.01.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» і [PERSON] укладено кредитний договір №7438899, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора, і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача, про що свідчить п.10 Кредитного договору. За цим договором клієнту надається фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним в порядку та на умовах, визначених договором. 27.09.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №27092024, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників. Згідно реєстру боржників до договору факторингу №27092024 від 27.09.2024 позивач набув право вимоги до відповідача на суму 85500,00 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою боргу 25000,00 грн, сума заборгованості за відсотками 60500,00 грн. Крім того 03.01.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №02296-01/2024, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора, і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача, про що свідчить п.8 Кредитного договору. За цим договором клієнту надається фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним в порядку та на умовах, визначених договором. 24.05.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №24052024, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №24052024 від 24.05.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 60800,00 грн, з яких: 15200,00 грн \~сума заборгованості за основною сумою боргу; 45600,00 грн сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам укладених договорів, не зважаючи на повідомлення, відповідач не виконав своїх зобов`язань за ними. Після відступлення позивачеві права грошової вимоги до відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалось нарахування штрафних санкцій. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь загальну суму заборгованості за договорами в розмірі 146300,00 грн, а також судові витрати. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи До суду сторони не з`явилися, позивачем у позовній заяві зазначено про розгляд справи за відсутності представника та про згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідачем [PERSON] відзиву на позовну заяву, а також будь-яких заяв та клопотань суду не подано. Клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі Справа надійшла з Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області для розгляду за підсудністю. 15.05.2025 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, в ній призначене судове засідання на 30.06.2025, відповідачеві запропоновано подати суду відзив на позовну заяву. Через неявку відповідача судове засідання у справі відкладалося на 18.08.2025 та 16.10.2025. Враховуючи, що відповідач повідомлявся належним чином про час та місце судового розгляду, врахувавши неподання ним відзиву та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, судом постановлено розглядати дану справу з ухваленням заочного рішення в порядку статей 280-282 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що 03.01.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» і [PERSON] укладено кредитний договір №7438899, підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора. За цим договором клієнту надається фінансовий кредит в розмірі 25000,00 грн на 360 днів з денною процентною ставкою 2,20%. Додатками до договору є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту, Паспорт споживчого кредиту. Клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним в порядку та на умовах, визначених договором, однак своїх зобов`язань не виконав. 27.09.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №27092024, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу №27092024 від 27.09.2024 позивач набув право вимоги до відповідача у сумі 85500,00 грн, з яких сума основного боргу 25000,00 грн, заборгованість за відсотками 60500,00 грн. Заборгованість підтверджена розрахунком заборгованості, обрахованим за період з 03.01.2024 по 26.09.2024, з якого вбачається, що відповідач за цей період не здійснив жодного платежу на погашення заборгованості. Також 03.01.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено кредитний договір №02296-01/2024, підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора. За цим договором [PERSON] отримав кредит в сумі 15200,00 грн на 120 днів з 03.01.2024 до 01.05.2024, процентна ставка 2,50% на день. Додатками до цього договору є графік платежів та паспорт споживчого кредиту. Відповідач взяті на себе боргові зобов`язання за цим договором теж належним чином не виконував. 24.05.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №24052024, відповідно до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №24052024 від 24.05.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 60800,00 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою боргу 15200,00 грн, сума заборгованості за відсотками 45600,00 грн. Наявність заборгованості за договором підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості за період з 03.01.2024 по 24.05.2024, з якого вбачається, що відповідач за цей період не здійснив жодного платежу на погашення заборгованості. Надані позивачем розрахунки відповідачем оспорені не були, контррозрахунку заборгованості нею суду не надано. V. Оцінка суду Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Згідно зі\~ст.514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту ст.ст.512,513\~ЦК України\~слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч.1\~ст.516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, ТОВ «ФК «ЄАПБ» є належним позивачем у справі про стягнення заборгованості за кредитними договорами та договором позики з [PERSON] . Відповідно до п.1 ч.2\~ст.11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно з ч.1\~ст.626 ЦК України\~підписанням договорів сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Як унормоване в ст.629 ЦК України,\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зміст статей\~610,\~612 ЦК України\~регламентує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Частина перша ст.1046 ЦК України унормовує, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий частини другої\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України\~дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі\~Цивільного кодексу України, може мати електронну форму та укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Відповідно до частини першої\~статті 638 ЦК України\~договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що Кредитні договори підписані відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджене укладання між сторонами спірних правочинів. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження №61-8449св19); від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20). Оскільки відповідачем порушені зобов`язання з повернення грошових коштів, що встановлені умовами Договорів, у нього виникла заборгованість, яка обрахована позивачем у відповідних розрахунках, наданих суду. Відповідачем [PERSON] розрахунки позивача жодними доказами не спростовані, ним не надано суду своїх розрахунків заборгованості, які б мали противагу розрахункам позивача. Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, суд, оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, доходить висновку про стягнення з відповідача сум заборгованості за обома кредитними договорами:№7438899 від 03.01.2024 в сумі 85500,00 грн та №02296-01/2024 від 03.01.2024 в сумі 60800,00 грн відповідно до наданих позивачем розрахунків, оскільки невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань порушує права та інтереси позивача. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задовольняються судом повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім при пред`явленні позову судовий збір в сумі 3028,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved