Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

15 серпня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 10 лютого 2024 року ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали договір про відкриття кредитної лінії №1346-5794, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку, передбаченому договором. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, суму кредиту не повернув та не виконав інших своїх грошових зобов`язань, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість. Станом на 14 липня 2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 35787, 39 грн., а саме: прострочена заборгованість за кредитом 4496, 50 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 31290, 89 гривень. Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТзОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 13294, 74 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 22492, 65 грн. У свою чергу, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 12 вересня 2025 року, позивач, враховуючи проходження відповідачем військової служби, яку він обчислює з 09 червня 2024 року, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 15553, 59 грн., а також покласти на нього судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується підписом в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву від нього на адресу суду не надходили. Згідно з вимогами ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у зв?язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. 10 лютого 2024 року ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали договір про відкриття кредитної лінії №1346-5794, відповідно до умов якого (пункт 2.2) кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання йому кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язався повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку, передбаченому договором. Основні умови кредитування згідно цього кредитного договору: - дата видачі кредиту 10 лютого 2024 року (п.п. 2.3, 4.2); - сума кредиту 3500 грн. (п.п. 2.3, 4.1); - мета отримання кредиту - для задоволення особистих потреб позичальника (п. 2.4); - базовий період користування кредитом - 21 календарний день (п. 4.8); - строк кредитування - 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику; дата повернення кредиту 05 грудня 2024 (п. 4.12); - промо % ставка 0, 01 % в день; - стандартна % ставка 2, 5 % в день; 10 лютого 2024 року ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» надало (перерахувало) відповідачу грошові кошти в сумі 3500 грн., що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту. У свою чергу, Додатковою угодою від 05 березня 2024 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1346-5794 від 10 лютого 2024 року кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1000 грн. Відповідно до п. 2.3 Додаткової угоди після надання кредитодавцем позичальнику у кредит додаткових грошових коштів позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю суму грошових коштів в розмірі 4496, 50 грн., яка складається з суми кредиту, яка була надана позичальнику за Договором та неповернута на момент укладення цієї Додаткової угоди, та суми додаткових грошових коштів, наданих Позичальнику у Кредит на підставі цієї Додаткової угоди. За розрахунком позивача, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 11 вересня 2025 року становить 15553, 59 грн., з них: 4496, 50 грн. основний борг; 11057, 09 грн. відсотки. Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке. Частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов?язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов?язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. ч. 3, 4, 7, 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно приписів ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В порушення вищезазначених правових норм та умов договору позичальник своєчасно не повернув кредит, тобто порушив свої зобов`язання перед позивачем, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення основної суми кредиту у розмірі 4496, 50 грн. слід задовольнити. Разом з тим, позивач, пред`являючи вимоги до відповідача, просив, у тому числі, стягнути заборгованість за відсотками, яка становить 11057, 09 грн. Відсотки нараховані року ТзОВ\~«Укр Кредит\~Фінанс» за період з 10 лютого 2024 року по 08 червня 2024 року, оскільки з наданих позивачу документів з 09 червня 2024 року [PERSON] проходить військову службу, а відтак відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» йому відсотки не нараховуються. Проте, суд не в повній мірі погоджується з таким розрахунком, а саме в частині нарахування заборгованості за процентами за період з 02 березня 2024 року до 08 червня 2024 року, які позивачем нараховані за відсотковою ставкою 2, 5 % в день, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 5 ст.8Закону\~України «Про\~споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Вказана норма була введена в дію Законом України «Про внесення\~змін до\~деяких законів\~України щодо\~удосконалення державного\~регулювання ринків\~фінансових послуг»\~від 22листопада\~2023року\~№3498-IX та набрала чинності 24 грудня 2023 року. Передбачений п. 17 Прикінцевих і перехідних положень Закону України\~«Про споживче\~кредитування» перехідний період у 240 днів із дозволеною ставкою: 120 днів 2,5%, 120 днів 1,5% поширюється лише на договори, укладені до набрання Законом чинності, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання Законом чинності. Про це зазначено у ч.2 розділу ІІ Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Отже, укладаючи 10 лютого 2024 року кредитний договір, який за своєю суттю є договором споживчого кредитування, позивач не мав права визначати денну проценту ставку у розмірі 2, 50 %, оскільки її максимальний розмір не може перевищувати 1% на день. Нарахування процентів позивачем за період з 10 лютого 2024 року по 01 березня 2024 року в сумі 735 грн. здійснено за відсотковою ставкою базового періоду (0, 01%), що відповідає умовам договору і вимогам закону, а тому перерахунку не підлягає. Разом з тим, суд здійснив перерахунок відсотків з врахуванням відсоткової ставки 1% в день за період з 02 березня 2024 року до 08 червня 2024 року. У такому випадку розмір відсотків за користування кредитом за період з 02 березня 2024 року по 04 березня 2024 року становить 104, 90 : 3496, 50 грн.(основний борг) х 3 дні х 1% =104, 90 грн. Разом з тим, розмір відсотків за користування кредитом за період з 05 березня 2024 року по 08 червня 2024 року становить 4316, 64 грн. : 4496, 50 грн.(основний борг) х 96 днів х 1% =4316, 64 грн. Починаючи з 09 червня 2024 року відсотки не підлягають нарахуванню, оскільки з цього дня обчислюється строк проходження відповідачем військової служби, що підтверджує сам представник позивача в заяві про зменшення розміру позовних вимог. Таким чином, загальна заборгованість за процентами за період з 10 лютого 2024 року до 08 червня 2024 року становить 5156, 54 грн.(735 грн. +104, 90 грн. +4316, 64 грн.) Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором №1346-5794 від 10\~лютого 2024\~року в\~загальній сумі\~9653,\~04\~грн.,\~з яких:4496, 50 грн. основний борг; 5156, 54 грн. відсотки. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 1503, 42 грн. (9653, 04 х 2422, 40 / 15553, 59).

Outcome: partial