Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-16 00:00:00

Стислий виклад позицій заявника та заінтересованої особи: виконувач обов`язків керівника Калуської окружної прокуратури Форович А.М. в інтересах держави в системі "Електронний суд" сформував вказану вище позовну заяву, в якій просить скасувати державну рєстрацію права власності за відповідачем на об`єкт речових прав: закінчений будівництвом об`єкт - будівлю за адресою: [ADDRESS] , номер відомостей про речове право 56811369, здійснений 19.09.2024 на підставі рішення реєстратора Шмеги Л.Б., а також стягнути витрати по сплаті судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що вироком Долинського районного суду від 28.03.2025 у справі №343/410/25, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч.1 ст.358 КК України. [PERSON] вчинив несанкціоновані зміни інформації, яка оброблюється в електронно-обчислюваних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, вчинені особою, яка має право доступу до неї та підроблення офіційного документа, який видається іншою особою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання його іншою особою. Так, [PERSON] , здійснюючи свою діяльність щодо проведення технічної інвентаризації та маючи відповідний досвід у здійснення вказаної діяльності, вніс до технічних матеріалів до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва з використанням комп`ютерної техніки та особистого ключа із електронним цифровим підписом інформацію щодо проведення технічної інвентаризації нового будівництва виробничо-складських приміщень по [ADDRESS] , які не були збудовані. Надалі, [PERSON] 23.08.2024 вніс інформацію щодо видачі технічного паспорту № 175-ДІФ/24 реєстраційний номер: ТІ01:8799:3015:3743:2761 за наслідком проведення технічної інвентаризації нового будівництва виробничо-складських приміщень по [ADDRESS] на земельній ділянці кадастровий номер: 2622010100:01:012:0160, зазначивши дату видачі вказаного технічного паспорту 22.08.2024. Окрім того, [PERSON] підробив декларації про готовність до експлуатації об`єктів з незначними наслідками (СС1), достовірно знаючи про те, що об`єкт будівництва на земельній ділянці кадастровий номер: 2622010100:01:012:0160 в [ADDRESS] фактично не збудований. В результаті чого, [PERSON] передав завідомо підроблений офіційний документ [PERSON] для подачі та реєстрації його у відділі Державного архітектурно-будівельного контролю Долинської міської ради Івано-Франківської області, на підставі чого останній 19.09.2024 оформив право власності на закінчений будівництвом об`єкт, загальною площею 38,9 м.кв., в [ADDRESS] . За результатами опрацювання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що за адресою: [ADDRESS] 19.09.2024 зареєстрована будівля - закінчений будівництвом об`єкт, власник [PERSON] . Тобто, відбулась безпідставна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, які відсутні за адресою: [ADDRESS] і на даний час не припинена (не анульована) їх реєстрація. Долинська міська рада, яка є власником земельної ділянки, кадастровий номер: 2622010100:01:012:0160 площею 0,3 га в [ADDRESS] , немає можливості розпоряджатись своїм майном, оскільки право оренди земельної ділянки зареєстровано за [PERSON] 28.11.2022 строком на 5 років, тобто до 28.11.2027, що стало підставою для звернення прокурора в інтересах держави до суду з вказаною позовною заявою з метою скасування державної рєстрації права власності за [PERSON] на вказаний об`єкт речових прав. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: згідно з ухвалою від 09.09.2025, суд прийняв позовну заяву виконувача обов`язків керівника Калуської окружної прокуратури в інтересах держави до [PERSON] про скасування державної реєстрації до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання, яке призначив на 15.10.2025. 26 вересня 2025 року відповідач на адресу суду подав заяву, в якій позов визнав, просив розгляд справи здійснювати за його відсутності. Ухвалою від 15.10.2025 суд постановив підготовче провадження у даній справі закрити та перейти до судового розгляду справи по суті. Того ж дня від представника позивача - прокурора Тепчука В.В. поступило клопотання, відповідно до якого останній позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити та прийняти визнання позову відповідачем, а справу по суті розглянути у його відсутності. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно із вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечать закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін та інших осіб, тому суд приймає визнання ним позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. При цьому з урахуванням того, що завершення розгляду справи відбулося за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України та не є порушенням прав сторін щодо участі у розгляді справи, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин: як слідує з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 442124585 від 04.09.2025, державним реєстратором Долинської міської ради Івано-Франківської області Шмегою Л.Б. за заявою [PERSON] прийнято рішення за номером відомостей про речове право: 56811369 від 19.09.2024, на підставі якого за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на закінчений будівництвом об`єкт - будівлю загальною площею 38,9 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] . Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 75207672 від 24.09.2024 16:31:03, Шмега Л.Б., Долинська міська рада, Івано-Франківська обл. Документи, подані для державної реєстрації: технічний паспорт (витяг з ЄДЕССБ), серія та номер: ТІ01:8799-3015-3743-2761, виданий 29.08.2024, видавник: ЄДЕССБ, документ отримано з ЄДЕССБ; документ, що підтверджує присвоєння закінченому будівництвом об`єкту адреси (витяг з ЄДЕССБ), серія та номер: AR01:5123-2920-0284-6681, виданий 15.08.2024, видавник: ЄДЕССБ, документ отримано з ЄДЕССБ. Витяг з Реєстру будівельної діяльності ЄДЕССБ, серія та номер: ІФ101240903414, видавник: ЄДЕССБ, документ отримано з ЄДЕССБ. Власник: [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] (а.с. 24). З даних з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та Реєстру прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 442125500 від 04.09.2025, державним реєстратором Долинської міської ради Івано-Франківської області Шмегою Л.Б. за заявою [PERSON] прийнято рішення за номером відомостей про речове право: 55860341 від 09.07.2024, на підставі якого за [PERSON] зареєстровано право оренди земельної ділянки 28.11.2022 строком на 5 років, до 28.11.2027. Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 74119900 від 15.07.2024 14:52:07, [PERSON] , Долинська міська рада, Івано-Франківська обл. Документи, подані для державної реєстрації: рішення органу місцевого самоврядування щодо об`єкта речового права, серія та номер: 1685-21/2022, видане 02.08.2022, видавник: Долинська міська рада Івано-Франківської області; договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 28.11.2022, видавник: Долинська міська рада, [PERSON] ; інший тип договору, додаткова угода, серія та номер: н/б, виданий 04.07.2024, видавник: Долинська міська рада, [PERSON] . Орендар: [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] (а.с.25). Відповідно до вироку Долинського районного суду від 28 березня 2025 року, справа №343/410/25, провадження №: 1-кп/343/78/25, який набрав законної сили 29.04.2025, [PERSON] , вчинив несанкціоновані зміни інформації, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, вчинені особою, яка має право доступу до неї та підроблення офіційного документа, який видається іншою особою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання його іншою особою. Так, [PERSON] на підставі наказу керівника ТОВ «МК Проект +» № 5 від 30.04.2021 прийнятий на посаду інженера з інвентаризації нерухомого майна вказаного товариства, де пропрацював до 29.11.2023 та був звільнений на підставі наказу № 3, однак з цього часу не припинив свою діяльність, а продовжив співпрацю з вказаним товариством на підставі укладених окремих договорів щодо проведення технічної інвентаризації нерухомого майна. З метою здійснення своєї професійної діяльності з інвентаризації нерухомого майна, у відповідності до вимог Порядку ведення Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 23 червня 2021 року № 681 «Деякі питання забезпечення функціонування Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва», [PERSON] , 18.08.2021 за допомого особистого КНЕДП АЦСК АТ КБ «ПриватБанк» реєстраційний номер сертифікату - 00АЕFА3101595DВF04, створив особистий кабінет в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва (далі - ЄДЕССБ). 01 серпня 2024 року ТОВ «МК Проект+» (замовник) та [PERSON] (виконавець), уклали договір про надання послуг № 1, щодо проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомості за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] . Пунктом 2 вказаного договору визначено обов`язки виконавця щодо складання абресів та ескізів об`єктів, обміри об`єктів, визначення конструктивних елементів та внесення технічних матеріалів до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. Однак, [PERSON] , здійснюючи свою діяльність щодо проведення технічної інвентаризації та маючи відповідний досвід у здійснення вказаної діяльності, будучи зобов`язаний керуватись в своїй діяльності «Порядком ведення Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва» затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 23 червня 2021 року № 681 «Деякі питання забезпечення функціонування Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва», Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року №303 8-VI, «Порядком проведення технічної інвентаризації» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 року № 488, Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 210 від 22 листопада 2004 року «Про внесення доповнень до Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників (випуск 87)» та неухильно дотримуватись них, використав свої професійні навички в злочинних цілях. А саме, всупереч вимог п. 3, 15, 19, 21, 59, 64 Порядку ведення Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, статті 393 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», пункту 8 Порядку проведення технічної інвентаризації, [PERSON] , будучи особою, яка наділена повноваженнями технічного інвентаризатора, в [ADDRESS] , за допомогою комп`ютера ввійшов до свого особистого кабінету в ЄДЕССБ та вніс інформацію щодо проведення технічної інвентаризації нового будівництва виробничо-складських приміщень по [ADDRESS] на земельній ділянці кадастровий номер 2622010100:01:012:0160, при цьому достовірно знаючи, що вказаний об`єкт не збудовано. Надалі, [PERSON] , 23.08.2024, перебуваючи на своєму робочому місці, з використанням комп`ютера та особистого ключа із електронним цифровим підписом (КНЕДП АЦСК АТ КБ «ПриватБанк» реєстраційний номер сертифікату - 00АЕFА3101595DВF04), ввійшов до свого особистого кабінету в ЄДЕССБ та вніс інформацію щодо видачі технічного паспорту №175-ДІФ/24 реєстраційний номер ТІ01:8799:3015:3743:2761 за наслідком проведення технічної інвентаризації нового будівництва виробничо-складських приміщень по [ADDRESS] на земельній ділянці кадастровий номер 2622010100:01:012:0160, зазначивши дату видачі вказаного технічного паспорту 22.08.2024, таким чином здійснив несанкціоновану зміну інформації, яка обробляється в автоматизованій системі - ЄДЕССБ, шляхом безпідставного внесення даних щодо проведення технічної інвентаризації новозбудованого об`єкту нерухомого майна. Окрім того, встановлено, що пунктом 3, 3-1 «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2015 року № 750) визначено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація). Документи для прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів подаються за вибором замовника до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю в електронній формі через електронний кабінет або іншу державну інформаційну систему, інтегровану з електронним кабінетом, користувачами якої є замовник та відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю. Пунктом 11 вказаного порядку, визначено, що датою прийняття в експлуатацію об`єкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката. Зареєстрована декларація або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об`єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об`єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на цього. Реєстрація декларації або видача сертифіката здійснюється з використанням Реєстру будівельної діяльності (крім об`єктів, на які поширюється дія Закону України "Про державну таємницю") з дотриманням вимог Законів України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" та "Про адміністративні послуги", (пункт 13). Ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VІ, визначено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Форма декларації про готовність об`єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України. Реєстрація декларації про готовність об`єкта до експлуатації, яка подана в електронній формі через електронний кабінет або іншу державну інформаційну систему, інтегровану з електронною системою, здійснюється автоматично програмними засобами Реєстру будівельної діяльності в режимі реального часу з присвоєнням реєстраційного номера в цьому реєстрі та оприлюдненням цієї інформації на порталі електронної системи. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката. Зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об`єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії та оформлення права власності на такий об`єкт. Отже, декларація про готовність до експлуатації об`єкта з незначними наслідками (СС1) відповідно до примітки статті 358 Кримінального кодексу України є офіційним документом. [PERSON] , у порушення вимог описаних вище нормативних актів, достовірно знаючи про те, що об`єкт будівництва на земельній ділянці кадастровий номер 2622010100:01:012:0160 в [ADDRESS] фактично не збудований, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, використовуючи КНЕДП АЦСК АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] , який не був обізнаний у злочинних намірах останнього, за допомогою власного комп`ютера вніс до бланку декларації про готовність до експлуатації об`єкта з незначними наслідками (СС1) відповідні дані про готовність до експлуатації об`єкта з незначними наслідками (СС1), в якій зазначив, що на земельній ділянці кадастровий номер 2622010100:01:012:0160 в [ADDRESS] 22.08.2024 будівництво об`єкту завершено, за допомогою КНЕДП АЦСК АТ КБ «ПриватБанк» Греняка Р.А. підписав та видрукував її, таким чином підробив офіційний документ. Цього ж дня, [PERSON] передав вказаний, завідомо підроблений офіційний документ [PERSON] , який не був обізнаний в процедурі складання вказаного документу, для подачі та реєстрації його у відділі Державного архітектурно-будівельного контролю Долинської міської ради Івано-Франківської області. Суд у вказаному вище вироку затвердив угоду про визнання винуватості від 27 лютого 2025 року, укладену між прокурором Долинського відділу Калуської окружної прокуратури Тепчуком Василем Васильовичем та підозрюваним [PERSON] , [INFO] , у кримінальному провадженні за № 12024091160000367 від 23.10.2024 про обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 362, ч.1 ст.358 КК України. [PERSON] , [INFO] , визнав винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч.1 ст.358 КК України, та призначив йому узгоджене сторонами покарання: за ч.1 ст.362 КК України у вигляді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000,00 гривень; за ч.1 ст.358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання [PERSON] , [INFO] , визначено у вигляді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 ( п`ятдесят одна тисяча) гривень 00 копійок. Вирішив долю речових доказів (а.с.8-12). З даних листа Калуської окружної прокуратури Івано-Франківської області від 11.07.2025 за вих.№52/1-860ВИХ-25 суд встановив, що прокурор А.Носович звернувся до Долинської міської ради з метою отримання інформації чи вживаються заходи щодо припинення (анулювання) реєстрації, в тому числі, на об`єкт нерухомого майна по [ADDRESS] в реєстрі нерухомого майна, а також щодо скасування в реєстрі будівельної діяльності декларації про готовність до експлуатації вказаного об`єкта (а.с.13-14). Відповідно до відповіді на вказане звернення прокурора, Долинська міська рада у своєму повідомленні від 21.07.2025 за №09/05-13/4246 зазначила про те, що припинення (аналювання) державної реєстрації на об`єкти нерухомого майна, а також скасування в реєстрі будівельної діяльності декларацій про готовність до експлуатації об`єктів по [ADDRESS] та по [ADDRESS] можливе на підставі відповідного рішення суду з урахуванням ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (а.с.15). З протоколу огляду місця події від 01.11.2024, який проведено на підставі ухвали слідчого судді Долинського районного суду Івано-Франківської області про дозвіл на проведення огляду земельної ділянки від 01.11.2024 в межах кримінального провадження № 12024091160000367 та доданих до нього фототаблиць, слідує, що дві земельні ділянки, з кадастровими номерами: 2622010100:01:012:0160 площею 0,3 га та 2622010100:01:012:0201 площею 0,28 га, розташовані поруч в [ADDRESS] . На вказаних земельних ділянках відсутні будь-які житлові чи інші будівлі чи розпочаті об`єкти будівництва. На земельних ділянках поросли кущі та чагарники (а.с.16-23). Таким чином, між сторонами виник спір щодо незаконної державної рєстрації права власності за відповідачем [PERSON] на об`єкт речових прав: закінчений будівництвом об`єкт - будівлю за адресою: [ADDRESS] , номер відомостей про речове право 56811369, здійснений 19.09.2024 на підставі рішення реєстратора Шмеги Л.Б. Оцінка суду та норми права, які застосовує суд: суд, проаналізувавши доводи прокурора, викладені в позовній заяві, враховуючи позицію відповідача, який позов визнав та не заперечив проти його задоволення, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, долучені на обґрунтування заяви, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що заявлений позов слід задоволити, виходячи з такого. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. За змістом ст. 316, 317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтями 328, 329 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно із ч. 1, 2 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрацій. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Відповідно до положень ч. 4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що під державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) слід розуміти офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З викладеного слідує, що державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Отже, законодавець визначив, що до інших правових наслідків, окрім офіційного визнання і підтвердження державою відповідних юридичних фактів, встановлюючи презумпцію правильності зареєстрованих відомостей з реєстру для третіх осіб, застосування норм Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не призводить. Державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним з юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для виникнення права власності, а самостійного значення щодо підстав виникнення права власності не має. Таким чином, системний аналіз наведених положень законодавчих актів дозволяє стверджувати, що державна реєстрація визначає лише момент, після якого виникає право власності, за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення права власності. Такі правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі №916/2791/13, та у постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду від 21.01.2021 у справі № 910/27779/14. Водночас, державна реєстрація - це не підстава набуття права власності, а засвідчення державою вже набутого особою права власності. Тому ототожнювати факт набуття права власності з фактом його державної реєстрації неможливо. При дослідженні обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки факт реєстрації права власності є лише елементом юридичного складу, який тягне виникнення права власності, а не є підставою його набуття. Сама по собі реєстрація права не є підставою виникнення права власності, оскільки такої підстави закон не передбачає (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.05.2018 у справі №910/15993/16). Відповідно до частин 1, 4 ст. 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у Державному реєстрі реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі. Не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії, крім меліоративних мереж, складових частин меліоративної мережі. За змістом ч. 3 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій; під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії; під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи. Положеннями ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. При цьому, п. 4 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що одним з етапів проведення державної реєстрації прав є перевірка документів та/або відомостей із Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень. Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно із ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених п. 1 ч. 7 ст. 37 цього Закону. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому п. 1 ч. 7 ст. 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Пунктом 1 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (надалі - Порядок № 1127), передбачено, що він визначає умови, підстави та процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав. Згідно із п. 68 Порядку, державна реєстрація права власності на неподільний об`єкт будівництва (крім об`єкта будівництва, що підлягає приватизації) вперше проводиться відповідно до ст. 331 ЦК України щодо особи, яка здійснює будівництво такого об`єкта (замовник будівництва), якщо інше не встановлено законом. Державна реєстрація права власності на неподільний об`єкт будівництва проводиться за наявності відомостей про зареєстроване право власності чи інше речове право замовника будівництва на земельну ділянку, на якій споруджується такий об`єкт будівництва, про його технічні характеристики та про діюче право на виконання будівельних робіт. Відомості про технічні характеристики об`єкта будівництва та про діюче право на виконання будівельних робіт отримуються державним реєстратором з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. У разі коли право на виконання будівельних робіт набуто до запровадження єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, що є невід`ємною архівною складовою частиною Реєстру будівельної діяльності, державна реєстрація права власності на об`єкт будівництва проводиться за наявності діючого документа, що відповідно до вимог законодавства дає право на виконання будівельних робіт. Такий документ за наданими заявником у заяві реквізитами та відомостями про суб`єкта, що здійснював його видачу, отримується державним реєстратором шляхом звернення до відповідного органу державної влади чи органу місцевого самоврядування. Відповідно до частин 1, 2 пункту 77 Порядку № 1127, державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт проводиться відповідно до ст. 331 ЦК України щодо особи, яка здійснювала будівництво такого об`єкта (замовник будівництва), чи у випадку, передбаченому ст. 332 ЦК України, - щодо особи, яка є власником закінченого будівництвом об`єкта, реконструкція якого проводилася, якщо інше не встановлено договором або законом. Державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт проводиться за наявності відомостей про технічні характеристики такого закінченого будівництвом об`єкта, про прийняття його в експлуатацію та про присвоєння адреси (крім випадку проведення реконструкції об`єкта, що не має наслідком його поділ, виділ частки або об`єднання), отриманих державним реєстратором з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. Згідно із ч. 5 п. 77 Порядку № 1127 підставою для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на закінчений будівництвом об`єкт є відсутність однієї і більше відомостей, передбачених цим пунктом, крім випадків, передбачених п. 78, 79 та 80 цього Порядку. З матеріалів справи слідує, зокрема з вироку Долинського районого суду Івано-Франківської області від 28.03.2025 у справі № 343/410/25, що [PERSON] , здійснюючи свою діяльність щодо проведення технічної інвентаризації та маючи відповідний досвід у здійснення вказаної діяльності, вніс до технічних матеріалів до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва з використанням комп`ютерної техніки та особистого ключа із електронним цифровим підписом інформацію щодо проведення технічної інвентаризації нового будівництва виробничо-складських приміщень по [ADDRESS] , які не були збудовані. Також [PERSON] 23.08.2024 вніс інформацію щодо видачі технічного паспорту № 175-ДІФ/24 реєстраційний номер: ТІ01:8799:3015:3743:2761 за наслідком проведення технічної інвентаризації нового будівництва виробничо-складських приміщень по [ADDRESS] на земельній ділянці кадастровий номер: 2622010100:01:012:0160, зазначивши дату видачі вказаного технічного паспорту 22.08.2024. Окрім того, [PERSON] підробив декларації про готовність до експлуатації об`єктів з незначними наслідками (СС1), достовірно знаючи про те, що об`єкт будівництва на земельній ділянці кадастровий номер: 2622010100:01:012:0160 в [ADDRESS] фактично не збудований. В результаті чого, [PERSON] передав завідомо підроблений офіційний документ [PERSON] для подачі та реєстрації його у відділі Державного архітектурно-будівельного контролю Долинської міської ради Івано-Франківської області, на підставі чого останній 19.09.2024 оформив право власності на закінчений будівництвом об`єкт загальною площею 38,9 м.кв. в [ADDRESS] . Суд зазначає, що вина [PERSON] у вчиненні несанкціонованої зміни інформації, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, вчинені особою, яка має право доступу до неї та підроблення офіційного документа, який видається іншою особою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання його іншою особою є встановленою та не підлягає доведенню. За правилами ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З даних, які містяться в інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно суд установив, що державний реєстратор Долинської міської ради Івано-Франківської області Шмега Л.Б. за заявою [PERSON] прийняла рішення за № 56811369 від 19.09.2024, на підставі якого за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на закінчений будівництвом об`єкт - будівлю загальною площею 38,9 кв.м., що за адресою: [ADDRESS] . Таким чином в порушення Порядку (пунктів 31, 58, 68, 77) та Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державну реєстрацію права власності на спірний об`єкт нерухомості державний реєстратор Долинської міської ради Івано-Франківської області провів на підставі підроблених документів, а саме: технічного паспорта №175-ДІФ/24, реєстраційний номер:ТІ01:8799-3015-3743-2761, виданого 22.08.2024. Відтак, державна реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна - закінчений будівництвом об`єкт, тип об`єкта: будівля загальною площею 38,9 кв.м. по [ADDRESS] та подальша державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 2622010100:01:012:0160 здійснені з порушенням вимог законодавства, оскільки фактично було зареєстровано право власності на неіснуючу будівлю. Підсумовуючи наведене, аналізуючи обставини у сукупності з наданими доказами, суд резюмує, що переконливих доводів, які б давали підстави вважати, що відповідач [PERSON] набув у законний спосіб право власності на закінчений будівництвом об`єкт - будівлю загальною площею 39,8 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , який фактично відсутній на земельній ділянці (не збудований, не введений в експлуатацію), матеріали справи не містять, а отже право власності у відповідача на це майно не виникло та не могло виникнути. Враховуючи вказане, беручи до уваги всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд виснує, що позивачем доведено обґрунтованість заявлених вимог, а обраний ним спосіб захисту порушеного права відповідає приписам чинного законодавства України, зокрема ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Тому суд не дає оцінку тим доводам, які не впливають на вирішення даного спору та не змінюють попередніх висновків суду. За вказаних обставин суд констатує, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому їх потрібно задоволити в повному обсязі. Крім того, згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141, 142 ЦПК України. Згідно із вимогами ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на визнання позову відповідачем [PERSON] до початку розгляду справи по суті (в підготовчому судовому засіданні), суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого за подання позовної заяви до суду. З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви до суду в розмірі 1211 гривень 20 копійок (50% від 2422,40 грн). На підставі викладеного, ст. 3, 6, 15, 16, 317, 319, 321, 328, 331, 334, 391 ЦК України, Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", постанови КМ України №1127 від 25.12.2015 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень",

Outcome: approved