Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивачка [PERSON] 02 вересня 2025 року подала до суду позовну заяву про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , після розірвання шлюбу прізвище не змінювати, малолітнього [PERSON] , [INFO] , залишити з нею на проживанні та стягнути з відповідача судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем з 17 лютого 2025 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося, у них виявилися різні погляди на життя. З весни 2025 року вони проживають окремо. Спроби примирення не дали бажаних результатів. Позивачка намагалась зберегти сім`ю, в липні 2025 року поверталась до чоловіка, однак їхні непорозуміння та конфлікти тільки загострились, тому вони остаточно припинили свої відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Вважає, що збереження сім`ї є неможливим, а надання строку на примирення недоцільним. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі та участі її представника, позов підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечила (а.с.21). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, шляхом направлення рекомендованим повідомленням копії ухвали про відкриття провадження, де визначена дата судового засідання, та позовної заяви з додатками (а.с. 18) за зареєстрованим місцем його проживання (а.с. 16), які він отримав, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 20). Відзив на позов та будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань суду не подавав. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: 04 вересня 2025 року суд відкрив провадження у справі та призначив її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, про що постановив відповідну ухвалу. 14 жовтня 2025 року позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності її представника, в якій позов підтримала, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач відзиву на позов чи будь-яких заяв, клопотань не подавав. 14 жовтня 2025 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі з 17 лютого 2015 року, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болехівського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, про що складено актовий запис № 11, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.02.2015. Прізвище дружини до реєстрації шлюбу - [PERSON] , після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с. 4). Як встановлено зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 грудня 2015 року, у сторін народився [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 105 (а.с. 5), який зареєстрований та проживає разом з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] , що слідує з витягів з реєстру територіальної громади (а.с. 6, 7). Натомість відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с. 16). Таким чином, як ствердила позивачка та встановлено з письмових доказів, сторони проживають окремо, однак між ними виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність малолітньої дитини, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду та норми права, які застосував суд: дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд уважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права й обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частиною 2 статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивачка стверджує, що між нею та відповідачем припинилися будь-які шлюбні та сімейні відносини, подальше перебування у шлюбі суперечитиме її інтересам. [PERSON] не бажає зберегти сім`ю, наполягає на розірванні шлюбу, вважає примирення з відповідачем неможливим. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Заперечень щодо залишення малолітньої дитини на проживанні разом з матір`ю, позивачкою по справі, від відповідача не поступало. Позивачка просить також після розірвання шлюбу не змінювати їй прізвище на дошлюбне, що, відповідно до\~ст. 113 СК України, є її правом після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, прізвище позивачки не змінювати, малолітнього сина залишити проживати з матір`ю. Розподіл судових витрат: згідно зі\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Враховуючи те, що позивачка сплатила судовий збір у розмірі 1211,20 грн (а.с. 8), суд виснував про задоволення позову, тому, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь першої. Згідно зі\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підтвердження понесених витрат, пов`язаних з правничою допомогою, позивачка надала: договір про надання правової допомоги від 29.08.2025, укладений між адвокатом Кажуком В.Б. та [PERSON] , згідно з яким за надання правової допомоги клієнт зобов`язаний сплатити адвокату гонорар у розмірі 3000,00 грн (а.с.9); ордер на надання правничої допомоги серії АТ №1111926 від 29.08.2025 (а.с.10); свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Кажука В.Б. серії ІФ №000996 від 29.10.2014 (а.с. 11); акт прийняття-передачі виконаних робіт від 29.08.2025, згідно з яким адвокат Кажук В.Б. виконав, а клієнт прийняла такі юридичні послуги по справі про розірвання шлюбу: надання консультацій по справі, збір документів 500,00 грн, правнича допомога, пов`язана з підготовкою до складання позовної заяви (вивчення нормативно-правової бази, судової практики по аналогічних справах, правової позиції Верховного суду) 1000,00 грн, складання позовної заяви 1000,00 грн, представництво інтересів позивача в суді 500,00 грн, всього 3000,00 грн (а.с. 12); квитанцію №59 від 29.08.2025, згідно з якою [PERSON] сплатила Кажуку В.Б. 3000,00 грн (а.с. 13). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 2\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до правової позиції, викладеної у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), зазначених в тому числі в акті виконаних робіт, який сторони погодили в розмірі 3000,00 грн, однак враховує, що в дану суму включено 500 грн за представництво позивачки в суді, чого здійснено не було, так як до судового засідання Андріїв Л.Я. подала заяву про розгляд справи у її відстутності та відсутності її представника, а тому суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки у розмірі 2500,00 грн (3000 грн - 500 грн).

Outcome: approved