Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Позивач, 16 квітня 2025 року звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] , за об`єктом, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , суму основного боргу (заборгованості за спожитий природний газ) в розмірі 57981 грн 86 коп. Також позивач просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір у сумі 3028 грн 00 коп. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що позивач як суб`єкт ринку газу з 01 листопада 2018 року здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його для власних потреб та є постачальником на якого покладені спеціальні обов`язки. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Постановою НКРЕКП\~від 30\~вересня 2015\~року №2500\~«Про затвердження\~типового договору\~постачання природного\~газу побутовим\~споживачам» визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання відповідно до ст.633, 634, 641, 642 ЦК України, відповідно укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до вимог Правил, акцептування публічного договору постачання природного газу побутовим споживачем є повернення споживачем постачальнику підписаної заяви - приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, та/або сплата/часткова сплата споживачем вартості спожитого природного газу, та/або фактичного споживання природного газу (визначається за даними оператора ГРМ ВАТ «Кіровоградгаз» та вноситься до особового рахунку споживача). Відповідач акцептував договір, фактично споживаючи природний газ та частково сплативши вартість спожитого природного газу. Позивачем в період з жовтня 2021 року по вересень 2024 року включно за об`єктом, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , було поставлено відповідачу, а останнім відповідно спожито, природний газ на загальну суму 57981 грн 86 коп. (з урахуванням проплат), вартість якого не сплачена відповідачем. У порядку досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про сплату заборгованості за спожитий природний газ №119/4.3.1-44736-2024/201501528 від 09 вересня 2024 року, яка залишились незадоволеною відповідачем. Заперечення щодо сплати боргу останнім не надано, борг не сплачено, а тому вищевказані обставини стали підставою для звернення до суду з даною позовною заявою. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Будь-які заяви, клопотання чи докази від нього по суті спору не надходили. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридична особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", код ЄДРПОУ 40121452, має, зокрема, такий вид економічної діяльності як торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи (основний) (а.с.7-8). З 01 листопада 2018 року ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» є суб`єктом ринку газу, здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його (природний газ) для власних потреб, на що має відповідну ліцензію (а.с. 9). З довідки наданої виконавчим комітетом Знам`янської міської ради Кіровоградської області вбачається, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.38). Відповідно до довідки про фінансовий стан споживача - особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , відкритий на ім`я [PERSON] . Окрім того, у довідці зазначено обсяг спожитого газу та тарифи з жовтня 2021 року по вересень 2024 року. Так, позивачем проведено розрахунок фінансового стану за вказаним вище особовим рахунком, з якого вбачається, що за вищевказаний період наявна заборгованість за споживання газу, яка складає 57981 грн 86 коп., метод розрахунку по лічильнику, борг нарахований на показник лічильника 37141 м.куб., починаючи з показника 30099 м.куб. Даний розрахунок відповідачем не оспорювався (а.с.29). Реєстр контролера від 28 вересня 2021 року свідчить про те, що цього дня було здійснено контрольне знаття показників лічильника абонента № [NUMBER] , показники лічильника склали - 29843 м.куб. (а.с. 23-24). У листі Кропивницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» від 05 серпня 2025 року вих.№4313-КФ/100/107/2-25 зазначено, що з 01 січня 2023 по теперішній час в базі даних Кропивницької філії споживачем природного газу вищезазначеного побутового об`єкта є [PERSON] . Розподіл природного газу споживачам здійснюється на підставі та умовах Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2498, що є однаковим для всіх споживачів України. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Споживання природного газу по побутовому об`єкту споживача, підтверджене зняттям контрольних показань лічильника газу, що є акцептуванням договору (а.с. 73-74). На підтвердження акцептування договору відповідачем Кропивницькою філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» суду надано реєстр зняття контрольних показань лічильників газу від 06 травня 2024 року, зокрема абонента [PERSON] з показником лічильника 37036 м.куб. у вказаному реєстрі міститься підпис абонента (а.с.75). Згідно з інформацією наданою АТ «Кіровоградгаз» від 08 вересня 2025 року вих.№4-07/526 за адресою: [ADDRESS] послуги з розподілу природного газу надавалися [PERSON] заява-приєднання, акти, реєстри та інше, представником оператора ГРМ за період з жовтня 2021 року по грудень 2022 року за вказаним об`єктом не складалися (а.с. 83,84). ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на адресу [PERSON] направлявся лист-вимога про сплату заборгованості за спожитий природний газ №119/4.3.1-44736-2024/201501528 від 09 вересня 2024 року (а.с.30). Також позивачем до матеріалів справи долучено витяг з газети «Діалог» від 20 вересня 2018 року №38, в якому було опубліковано Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачем (а.с. 20-21). Відповідно до ст.12\~Закону України\~"Про\~ринок природного\~газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі\~типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Як визначено п.1,2 ч.2 та ч.3 ст.13\~Закону України\~«Про ринок\~природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема: укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.5\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Частиною першою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. У частині 1 ст.9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» зазначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з частиною першою статті 714\~ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст. 901 ЦК України). Частина 1 ст.526\~ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1ст.527\~ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до висновку Верховного Суду викладеного, у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 462/6393/15-ц, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16. Зазначена правова позиція підтверджена також і постановою Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі №712/8916/17, де Велика Палата зазначила, що погоджується з висновками судів першої й апеляційної інстанцій про те, що у сторін спору є фактичні договірні відносини щодо надання відповідних житлово-комунальних послуг, а відсутність укладеного письмового договору не звільняє відповідача від обов`язку оплати за надані такі послуги. Згідно з ч.1 ст.625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, зважаючи на те, що відповідач є споживачем природного газу, який постачається ТОВ «ГК «Нафтогаз України» до його помешкання за адресою [ADDRESS] , у нього виник обов`язок оплатити заборгованість за фактично спожитий природний газ за вказаний позивачем період: жовтень 2021 року вересень 2024 року в сумі 57981 грн 86 коп. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, що узгоджується з послідовною практикою Верховного Суду. Таким чином позовні вимоги є обгунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на корить позивача підлягає стягнення, сплачений ним за подання даного позову до суду судовий збір в сумі 3028 грн 00 коп.

Outcome: approved