Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду, через електронний суд, з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 26.11.2020 між ТОВ «Займер» та [PERSON] був укладений кредитний договір №163513 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідачу було перераховано кошти в сумі 3000,00 грн. на картковий рахунок зі строком повернення 30 днів та сплатою відсотків за користування коштами. Проте, відповідачем умови договору не виконані, сума кредиту не повернута. 28.10.2021 між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» було укладено договір факторингу №01-28/102021, відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, у тому числі і за кредитним договором №163513 від 26.11.2020, де позичальником [PERSON] . Станом на 31.01.2025 заборгованість за кредитним договором становить 15660,00 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту складає 3000,00 грн., заборгованість за відсотками 12660,00 грн. Просить стягнути з відповідача суму заборгованості, а також понесені судові витрати. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01.08.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд якої відкладено до 20.10.2025. Крім того, про судове засідання [PERSON] повідомлялася через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України У судове засідання представник позивача не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи без участі представника. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, з невідомих для суду причин, хоча про дату, час та місце судових засідань повідомлявся належним чином. Відзив на позов відповідачем не наданий. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86). Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини - в силу вимогч.1\~ст.6\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»). За таких підстав судом відповідно до положень статті 280\~ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача й за відсутності позивача згідно поданої ним заяви. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 26.11.2020 між ТОВ «Займер» та [PERSON] був укладений кредитний договір №163513 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, що підтверджується копією довідки про ідентифікацію (одноразовий ідентифікатор KL1638) (а.с.11, 15-16). Відповідно до умов кредитного договору товариство надало [PERSON] кредит на споживчі потреби у розмір 3000,00 грн строком на 30 днів до 25.12.2020, шляхом переказу на картковий рахунок позичальника за реквізитами платіжної банківської карти № [NUMBER] , та за користування яким клієнт сплачує товариству стандартну процентну ставку 2,00% в день та 730,00% річних, що також підтверджується копією Додатку №1 до Договору про надання фінансового кредиту №163513 від 26.11.2020 (а.с.17). Підписуючи договір відповідач підтвердила, що вона ознайомилася з усіма умовами, повністю розуміє погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, товариство надає клієнту кредит в розмірі 3000,00 на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та умовах, визначених цим договором. Згідно з п. 1.4. кредит надається клієнту у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Як вбачається з копії інформаційної довідки ТОВ «Платежі онлайн» №664/04 від 09.04.2025, ТОВ «Займер» виконало свої зобов`язання перед [PERSON] та 26.11.2020 на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 3000,00 грн за реквізитами платіжної картки №4149-49ХХ-ХХХХ-3157 (а.с.26). 28.10.2021 між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» було укладено договір факторингу №01-28/102021, відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, у тому числі і за кредитним договором №163513 від 26.11.2020, де позичальником є [PERSON] (а.с.18-21), що також підтверджується копією платіжного доручення №1653 від 02.11.2021, №1672 від 23.11.2021 та №432 від 02.11.2021 (а.с.24, 25) та витягом з реєстру боржників (а.с.10). Таким чином, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» наділено правом грошової вимоги до відповідача [PERSON] ТОВ «Займер» свої зобов`язання за кредитним договором №163513 від 26.11.2020 виконало належним чином, перерахувавши [PERSON] грошові кошти у розмірі 3000,00 грн (а.с.26),\~проте відповідач\~у порушення\~умов договору,\~свої зобов`язання\~належним чином\~не виконує,\~в результату\~чого за\~період з\~26.11.2020\~по 31.01.2025\~загальний розмір\~заборгованості відповідно\~до розрахунку\~становить 15660,00\~грн,\~з яких\~заборгованість за\~сумою кредиту\~ 3000,00\~грн,\~прострочена заборгованість\~за відсотками\~ 12660,00\~грн,\~що підтверджується\~випискою по\~особовому рахунку\~ [PERSON] \~ (а..9). 31.01.2025 позивачем на адресу відповідача направлялася вимога про виконання зобов`язань за кредитним договором на суму 15660,00 грн, проте [PERSON] не вчинила жодних дій щодо погашення даної заборгованості (а.с.8). Згідно з пунктом 1 частини 2\~статті 11 Цивільного кодексу України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 599\~ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статей\~526,\~527,\~530\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, належними сторонами. За частиною 1\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Згідно зі статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Положення Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Отже, підписавши вищевказану угоду електронним підписом, відповідач добровільно погодився на умови кредитування, зокрема, розмір кредиту,порядок його надання та порядок та розмір сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до\~статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2\~статті 1050 ЦК України\~якщо договором установлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитними договорами вбачається, що відповідач не погасив узятий ним кредит, не сплатив відсотки, а тому відповідно до зазначених вище норм цивільного законодавства заборгованість в сумі 16400 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ». При зверненні з позовом у позовній заяві позивачем було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10500,00 грн. Статтею 137 ЦПК України\~встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, заклопотанням іншої сторони,зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Представник позивача в позовній заяві зазначив про орієнтовний розмір судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу в сумі 10500 грн, згідно якого зустріч з клієнтом 2000,00 грн; складення та подання позовної заяви - 5000,00 грн; інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг ЄДРСР щодо процесуального статусу судової справи 3000,00 грн., канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції 500 грн.,разом на суму 10500,00 грн. Доказами, які можуть слугувати підтвердженням заявленого розміру витрат можуть бути: договір про надання правової допомоги, акт прийому-передачі документів, акт здачі-приймання виконаних робіт, протокол наданих послуг, рахунки на оплату, банківські документи про оплату послуг. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10500 грн. представником позивача надано копію договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 та додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 (а.с.12-13, 14). Оскільки, суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог, то з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати з оплати правової допомоги в розмірі 10500 грн. 00 коп. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, ч.3\~ст.4ЗУ «Про судовий збір», враховуючи подання позивачем позову в електронному вигляді з використання підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved