Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

У серпні 2025 року позивачка [PERSON] звернулась в порядку цивільного судочинства до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 15 травня 2015 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] було укладено шлюб. [INFO] у подружжя народилася донька [PERSON] . У зв`язку з припиненням шлюбних відносини між [PERSON] та [PERSON] , позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного між сторонами справи. Позивачка стверджувала, що на сьогодні малолітня [PERSON] мешкає з нею та перебуває на повному її утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. З цих підстав позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 8000,00 грн щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 27 серпня 2025 року прийнято до провадження позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідач у відзиві на позовну заяву [PERSON] позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 2800,00 грн щомісячно. Позивачка відповідь на відзив до суду не подала. Позивачка у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась, у позовній заяві просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності. За таких обставин суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до такого висновку. 15 травня 2015 року між [PERSON] та відповідачем у справі [PERSON] було укладено шлюб. [INFO] в [PERSON] народилася донька [PERSON] . Батьком дитини є відповідач у справі [PERSON] . Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а. с. 16). Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 07 жовтня 2025 року у справі № 756/3919/25 шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , було розірвано. Судом з`ясовано, що на сьогодні малолітня [PERSON] мешкає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] у добровільному порядку регулярної матеріальної допомоги, достатньої для належного забезпечення потреб доньки та її розвитку, не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 78-ХІІ, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Такий обов`язок сімейним законодавством України покладено також і на усиновлювачів щодо неповнолітніх дітей, які були ними усиновлені. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиктвого мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліиментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. [PERSON] є чоловіком працездатного віку, відомостей про незадовільний стан його здоров`я відповідачем суду не надано. У матеріалах справи відсутня інформація, що у відповідача є інші діти, окрім [PERSON] , також не наведено доказів на підтвердження того, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки. Також відповідач не надав доказів на підтвердження розміру його доходів чи його скрутного матеріального становища. З приводу доводів [PERSON] про надання допомоги на утримання дитини в добровільному порядку суд вказує таке. Верховний Суд у постанові від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19 зазначив, що надання малолітній дитині матеріальної допомоги у добровільному порядку є правом батька та не звільняє його від обов`язку утримувати дитину. Відповідачем не доведено з покликанням на належні, допустимі та достовірні докази, що він регулярно надає матеріальну допомогу у розмірі, який є необхідним та достатнім для забезпечення потреб малолітньої [PERSON] , її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. За приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи обставини, викладені у ч. 1 ст. 182 СК України, зважаючи на те, що встановлений Законом України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей від 6 до 18 років є недостатнім для забезпечення основних потреб дитини, а тому не може бути орієнтиром для суду при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої [PERSON] , має становити 5000,00 грн щомісячно, оскільки, на думку суду, саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення з урахуванням грошового забезпечення, яке повинна надавати на утримання дитини її мати [PERSON] , є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. За положеннями ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Згідно з абз. 7 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають аліменти, визначені судом у твердій грошовій сумі Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів (ч. 8 ст. 5 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення"). Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про необхідність визначити аліменти на утримання малолітньої [PERSON] у твердій грошовій сумі, вони підлягають індексії відповідно до закону. Відповідно до норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позовна заява подана [PERSON] 21 серпня 2025 року, тому суд присуджує стягнення аліментів саме з цього дня. Таким чином, суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити частково, стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] у сумі 5000,00 грн щомісячно з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 21 серпня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 1211,20 грн в дохід держави. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial