Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-16 00:00:00

21 березня 2019 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поділ в натурі житлового будинку, що є у спільній частковій власності, яка в процесі розгляду справи була уточнена та в якій позивач просила: 1.Поділити в натурі житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований у [ADDRESS] , наступним чином: 1) виділити в натурі у приватну власність [PERSON] у житловому будинку літ. «А-1», який розташований за адресою: [ADDRESS] : житлову кімнату 2-4 площею 16 кв.м., житлову кімнату 2-5 площею 9 кв.м., коридор 2-2 площею 7,9 кв.м., кухню 2-3 площею 5,5 кв.м., санвузол 2-6 площею 1,7 кв.м., разом по житловим 40,1 кв.м. на загальну вартість 99 586 грн., що менше від ідеальної частки [PERSON] на 9,5 кв.м. і на 26 776 грн. по надвірним спорудам: тамбур «а1», частину сараю літ. «Б», льох літ «Д», вбиральню літ. «И», сарай літ «К», зливну яму №19, частину паркану №2, паркан №3, хвіртку №12, частину паркану №18, на загальну вартість 32 472 грн., що більше від ідеальної частки [PERSON] на 5 656 грн., всього по житловому будинку і надвірним спорудам на суму 132 059 грн., що на 21 120 грн. менше і складає 47/100 частки у спільній власності замість 54/100; 2)виділити в натурі у приватну власність [PERSON] у житловому будинку літ. «А-1» і «А2-1», розташованих за адресою: [ADDRESS] : кімнату 1-5 площею 13,2 кв.м., житлову кімнату 1-6 площею 12,5 кв.м., тамбур 1 площею 2,6 кв.м., кухню 1-2 площею 6,9 кв.м., коридор 1-3 площею 4,0 кв.м., житлову кімнату 1-4 площею 9,3 кв.м., санвузол 1-7 площею 3, кв.м., разом по житловим 51,9 кв.м. на загальну вартість 134 419 грн., що більше на 9,5 м. і на 26 766 грн.; по надвірним будівлям і спорудам: сараї літ. Е, частину сараю Б, частку паркану №2, хвіртку №11, паркан №16, частину паркану №18, паркан №20, разом по надвірним на суму 17 189 грн., що менше на 5 656 грн., всього житлового будинку і надвірним спорудам на суму 151 608 грн., що на 21 120 грн. більше і складає 53/100 частки у спільній власності замість 46/100. 2.Змінити ідеальні частки і визнати, що частка [PERSON] у житловому будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованому у [ADDRESS] , складає 47/100, а частка відповідача [PERSON] 53/100. 3.У зв`язку зі зміною ідеальних часток стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію у розмірі 21 120 грн. 4.Припинити право спільної часткової власності співвласників [PERSON] і [PERSON] на будинок [ADDRESS] у зв`язку з поділом спільного майна в натурі. 5.Зобов`язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у користуванні газовою мережею та надати нотаріально завірений дозвіл на підключення двоконтурного газового котла (т. 3 а.с. 1-8). 6.Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати: зі сплати судового збору - 3 157 грн., комісія банку - 31,57 грн., оплата судової експертизи - 8 172 грн., комісія банку - 81,70 грн., оплата послуг КП «ХМБТІ» за виготовлення технічного паспорту для проведення експертизи - 4 848 грн. і додаткових послуг - 207 грн., поштові витрати і послуги пошти на загальну суму - 97,20 грн., витрати на правничу допомогу - 12 500 грн., всього 29 094,47 грн. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці, площею 541 кв.м. Спірний житловий будинок складається з житлового будинку літ. А-1, житловою площею 59,9 кв.м., загальною площею 94,0 кв.м., та надвірних будівель та споруд: сараї літ. Б,Е,К, льох літ. Д, вбиральня літ. И, паркани №2,№3, №9, зливна яма літ. 10, хвіртки №11,12, ворота №14, паркани 16,16,17,18, зливна яма №19. Так, 54/100 частки спірного житлового будинку належить їй на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ПН ХМНО Кошель Т.В. (р.№3683). Згідно Звіту оцінки вартості майна від 12.03.2019 року, ринкова вартість 54/100 частки спірного будинку складає 315700,00 грн. На теперішній час співвласниками житлового будинку жодних договорів про користування будинком не укладалось. У них склався фактичний порядок користування будинком та надвірними будівлями і спорудами. Фактично він поділений на дві окремі квартири з самостійними виходами. За спільною домовленістю з [PERSON] у 2009-2010 р.р. були знесені старі напівзруйновані надвірні будівлі - сарай літ. Ж, навіс М, якими користувалась відповідач, та сарай літ. З, навіс літ. Л, якими користувалась позивач. Частина напівзруйнованого гаража літ. К була переобладнана в сарай літ. К, яким користується позивач. Фактично [PERSON] користується такими приміщеннями в будинку: житловими кімнатами 2-4 площею 16 кв.м., 2-5 площею 9 кв.м., кухнею 2-3 площею 5,4 кв.м., санвузлом 2-6 площею 1,7 кв.м., коридором 2-2 площею 7,8 кв.м., тамбуром Ш площею 2,4 кв.м., загальна площа яких 42,3 кв.м., а також надвірними будівлями та спорудами: сараєм літ. К, сараєм літ. Д, часткою льоху літ. Д, площею 4,0 кв.м., який знаходиться під сараєм літ. Д, вбиральнею літ. И, зливною ямою №19, парканом №9, хвірткою №12. Відповідач [PERSON] фактично користується частиною будинку, що перевищує її частку і складається з таких приміщень: житлових кімнат 1-4 площею 9,2 кв.м., 1-5 площею 13,2 кв.м., 1-6 площею 12,5 кв.м., кухні 1-2 площею 6,9 кв.м., санвузлом 1-7 площею 3,3 кв.м., коридором 1-3 площею 4,0 кв.м., тамбуром 1 площею 2,6 кв.м., загальна площа яких 51,7 кв.м., а також надвірними будівлями і спорудами: сараями літ. Б, Е, часткою льоху літ. Д, площею приблизно 3,0 кв.м., зливною ямою №10, парканами №2,15,16, хвірткою №11, воротами №14. Паркани №3,17,18 знаходяться в загальному користуванні сторін. Вказала, що між сторонами виникають конфлікти щодо порядку користування будинком, надвірними будівлями та газоопалювальним устаткуванням. Позивач не має можливості опалювати свої приміщення у будинку та користуватись гарячою водою. Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 19.07.2018 у справі №645/2804/16 первісні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою, на якій знаходяться житловий будинок та господарській споруди задоволено. Визначено порядок\~користування земельною\~ділянкою,\~на якій\~розташований житловий\~будинок з\~відповідною частиною\~приналежних до\~нього будівель\~та споруд,\~що розташований\~в [ADDRESS] \~за варіантом\~№1\~висновку №9312\~від 29.09.2017\~р.\~Харківського науково-дослідного\~інституту судових\~експертиз ім.\~Засл.проф.\~М.С.Бокаріуса,\~а саме:\~на 54/100\~частин [PERSON] \~надається в\~користування земельна\~ділянка площею\~276,5\~кв.м.,\~на 46/100\~частин [PERSON] \~надається в\~користування земельна\~ділянка площею\~235,5\~кв.м.,\~границя порядку\~користування земельних\~ділянок співвласників\~проходить у\~такій спосіб:\~на відстані\~1,0\~м від\~житлового будинку\~літ.«А-1»\~відрізок довжиною\~3,9\~м;\~поворот праворуч\~відрізок довжиною\~1,0\~м;\~по лінії\~розподілу житлового\~будинку;\~від кута\~ганку літ.«аЗ»\~відрізок під\~кутом 45°\~довжиною 1,41\~м;\~поворот до\~тильної сторони\~земельної ділянки\~відрізок довжиною\~3,75\~м; поворот ліворуч відрізок довжиною 10 42 м, поворот до тильної сторони земельної ділянки відрізок довжиною 10,67 м; поворот праворуч відрізок довжиною 10.03 м до кута сараю літ.«Б»; по лінії розділу сараю літ.«Б». Земельні ділянки, що виділені з користування співвласників, не повинні розділятися огорожами, які затемнюють вікна. У задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про зобов`язання вчинити певні дії відмовлено у повному обсязі. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. та 275 грн. 60 коп. 29 березня 2019 року ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова (Іващенко С.О.) відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про поділ в натурі житлового будинку, що є у спільній частковій власності. Призначено підготовче судове засідання на 18.04.2019 об 15.30 годині (т. 1 а.с. 30, 31). 01.07.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] , яка просила відмовити в задоволенні позову. Вказала, що 46/100 частки належить їй на підставі рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 30.01.2007 року у справі №2-264/2007, яке набрало законної сили. Зазначила, що частки у відсотковому відношенні кв. [ADDRESS] та кв. [ADDRESS] дорівнюють по 50 %. Сараї літ. Б, Е, К, вбиральня літ. И не є житловим будинком, оскільки не передбачені для постійного проживання у них людей. Паркани № 2, 3, [ADDRESS] , зливна яма [ADDRESS] не є житловим будинком. За Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000 житловий будинок [ADDRESS] відноситься до Будинків двоквартирних масової забудови. Згідно даних техпаспорту БТІ з самого початку будинок літ. А-1 був побудований на 2 квартири, між якими була несуча стіна з окремими входами, з окремими грубними вогнищами. Вхід у квартиру [ADDRESS] історично був розташований майже посередині торцевої стіни, яка орієнтована на подвір`я, до якого було прибудовано сіні літ. [PERSON] з житлової кімнати квартири [ADDRESS] та кухні були орієнтовані всередину двору. Вхід в квартиру [ADDRESS] був спочатку розташований з бокового фасаду, орієнтованого на домоволодіння [ADDRESS] , до якого були прибудовані сіні літ. А1. Всього по житловому будинку літ. А, загальна площа становила 94,0 кв.м. Прибудови літ. А-1 та літ. А-2 не мали статус самовільних. Виходячи з того, що площа квартири [ADDRESS] збільшилась за рахунок прибудови літ. А-1 та становила 51,8 кв.м., а площа квартири [ADDRESS] збільшилась за рахунок житлової прибудови літ. А-2 та становила 42,2 кв.м. Вказала, що при розрахунку часток нерухомості не було враховано фактично користування надвірними та господарськими будівлями та спорудами, а саме - вартість сараїв літ. Е, В, Ж, З, Б, льоха літ. Д, гаражу літ. К, вбиральні літ. И, була віднесена до вартості та помилково додано до вартості майна, яка відносилась до квартири [ADDRESS] , внаслідок чого частки, які були обраховані для об`єктів нерухомості, яка відносилась до квартири [ADDRESS] були необґрунтовано збільшені, що призвело до збільшення часток при розрахунку часток нерухомого майна домоволодіння [ADDRESS] , які були враховані до частки майна квартири [ADDRESS] та необґрунтовано зменшена частка для майна квартири [ADDRESS] , що є порушенням «Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна». При розрахунку 1 кв.м. вартості прибудови літ. А-2 не було враховано та не був врахований коефіцієнт, що враховує наявність ванної, водопроводу, газопроводу, каналізації. Це зменшило дійсну вартість прибудови літ. А-2, яка відноситься до майна квартири [ADDRESS] , внаслідок чого зменшена і загальна вартість майна, яка відноситься до квартири [ADDRESS] та відповідно була значно зменшена частка майна співвласника квартири [ADDRESS] , а частка нерухомого майна співвласника квартири [ADDRESS] була необґрунтовано збільшена. Таким чином для поділу майна в натурі формально вказані частки співвласників позивача 54/100 та відповідача 46/100 не можуть бути взяті до розрахунку для варіантів поділу житлового будинку, з огляду на те, що вони не відповідають дійсним розмірам часток співвласників. Вважає, що спірний будинок з надвірними будівлями та спорудами слід поділити в натурі відповідно до порядку користування надвірними будівлями, що склався історично. Також, в матеріалах інвентаризаційної справи є дані, що в квартирі [ADDRESS] встановлені газові прибори після первісної співвласниці [PERSON] , частка якої придбана позивачем. Крім того, позивач самовільно і без погодження з відповідачем демонтувала господарські будівлі і споруди житлового будинку, а саме сараї літ. З, Ж, навіси літ. Л, М, а сарай літ. К перебудувала в гараж. Ухвалою суду від 18.09.2019 задоволено клопотання сторони відповідача про витребування доказів. На виконання ухвали суду про витребування доказів від 18.09.2019 КП «ХМБТІ» ХМР було надано належним чином засвідчену копію інвентаризаційної справи №51713 про об`єкт нерухомості, що розташований за адресою: [ADDRESS] . 26 лютого 2020 року ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова (Іващенко С.О.) призначено у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ в натурі житлового будинку, що є у спільній частковій власності судову комплексну будівельно-технічну та оціночно-будівельну експертизу, проведення якої доручено експертам ХНДІСЕ ім. М.С. Бокаріуса. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (т. 1 а.с. 91-93). Розпорядженням голови Верховного Суду від 08.03.2022 №2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема, справи підсудні Фрунзенському районному суду м. Харкова підлягають розгляду Октябрським районним судом м. Полтави. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави (суддя Блажко І.О.) від 12.07.2022 року поновлено провадження у справі №645/1552/19 та призначено підготовче судове засідання. 02 січня 2023 року до Октябрського районного суду м. Полтави від позивача [PERSON] надійшла уточнена позовна заява про поділ в натурі житлового будинку, що є у спільній частковій власності, в якій прохала: поділити в натурі житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований у [ADDRESS] . Виділити в натурі у приватну власність [PERSON] у житловому будинку літ. «А-1», який розташований за адресою: [ADDRESS] : житлову кімнату 2-4 площею 16 кв.м., житлову кімнату 2-5 площею 9 кв.м., коридор 2-2 площею 7,9 кв.м., кухню 2-3 площею 5,5 кв.м., санвузол 2-6 площею 1,7 кв.м., разом по житловим 40,1 кв.м. на загальну вартість 99 586 грн., що менше від ідеальної частки [PERSON] на 9,5 кв.м. і на 26 776 грн. по надвірним спорудам: тамбур «а1», частину сараю літ. «Б», льох літ «Д», вбиральню літ. «И», сарай літ «К», зливну яму №19, частину паркану №2, паркан №3, хвіртку №12, частину паркану №18, на загальну вартість 32 472 грн., що більше від ідеальної частки [PERSON] на 5 656 грн., всього по житловому будинку і надвірним спорудам на суму 132 059 грн., що на 21 120 грн. менше і складає 47/100 частки у спільній власності замість 54/100. Виділити в натурі у приватну власність [PERSON] у житловому будинку літ. «А-1» і «А2-1», розташованих за адресою: [ADDRESS] : кімнату 1-5 площею 13,2 кв.м., житлову кімнату 1-6 площею 12,5 кв.м., тамбур 1 площею 2,6 кв.м., кухню 1-2 площею 6,9 кв.м., коридор 1-3 площею 4,0 кв.м., житлову кімнату 1-4 площею 9,3 кв.м., санвузол 1-7 площею 3, кв.м., разом по житловим 51,9 кв.м. на загальну вартість 134 419 грн., що більше на 9,5 м. і на 26 766 грн.; по надвірним будівлям і спорудам : сараї літ. Е, частину сараю Б, частку паркану №2, хвіртку №11, паркан №16, частину паркану №18, паркан №20, разом по надвірним на суму 17 189 грн., що менше на 5 656 грн., всього житлового будинку і надвірним спорудам на суму 151 608 грн., що на 21 120 грн. більше і складає 53/100 частки у спільній власності замість 46/100. Змінити ідеальні частки і визнати, що частка [PERSON] у житловому будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованому у [ADDRESS] , складає 47/100, а частка відповідача [PERSON] 53/100. У зв`язку зі зміною ідеальних часток стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію у розмірі 21 120 грн. Припинити право спільної часткової власності співвласників [PERSON] і [PERSON] на будинок [ADDRESS] в зв`язку з поділом спільного майна в натурі. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати: зі сплати судового збору 3 157 грн., комісія банку 31,57 грн., оплату судової експертизи 8 172 грн., комісія банку 81,70 грн., оплату послуг КП «ХМБТІ» за виготовлення технічного паспорту для проведення експертизи 4 848 грн. і додаткових послуги 207 грн., поштові витрати і послуги пошти на загальну суму 97,20 грн., витрати на правничу допомогу 12 500 грн., всього 29 094,47 грн. Зобов`язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у користуванні газовою мережею та надати нотаріально завірений дозвіл на підключення двоконтурного газового котла (т. 3 а.с. 1-8). 04.07.2024 року до Фрунзенського районного суду м. Харкова за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ в натурі житлового будинку [ADDRESS] , що є у спільній частковій власності, яка на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілена в провадження судді Шевченко Г.С. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.07.2024 року вищевказану цивільну справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання. 10 жовтня 2024 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] , якій остання просила суд: 1.Визнати за [PERSON] частку 56/100 в праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться у [ADDRESS] ; 2.Виділити [PERSON] в натурі у приватну власність наступне майно житлового будинку літера «А-1», літера «А2-1», який знаходиться у [ADDRESS] : житлову кімнату 1-4 площею 9,3 кв.м., житлову кімнату 1-5 площею 13,2 кв.м., житлову кімнату 1-6 площею 12,5 кв.м., кухню 1-2 площею 6,9 кв.м., санвузол 1-7 площею 3,4 кв.м., коридор 1-3 площею 4,0 кв.м., тамбур І площею 2,6 кв.м., яка складає квартиру [ADDRESS] , а також надвірні будівлі та споруди: частина сараю літ. Б, частина льоху літ. Д, сарай літ. Е, паркан №2, частина паркану №3, зливну яму №10, хвіртку №11, хвіртку №13, ворота №14, паркан №15, паркан №16, частину паркану №17, частину паркану №18, паркан №20; 3.Решту майна виділити співвласнику та припинити право спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться у [ADDRESS] ; 4.Стягнути судові витрати на користь позивача за зустрічним позовом. Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 04.11.2024 року прийнято до розгляду заяву [PERSON] про уточнення позовних вимог у цивільній справі №645/1552/19, що розглядається в порядку загального позовного провадження за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про поділ в натурі житлового будинку, що є у спільній частковій власності. Зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про виділ в натурі у приватну власність нерухомого майна, припинення права спільної часткової власності прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ в натурі житлового будинку, що є у спільній частковій власності. 18.11.2024 до суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву [PERSON] . Так, остання посилалась на те, що ознайомившись з висновком №333/7 від 15.04.2024 року будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи, проведеної експертом [PERSON] , вважає, що як доказ він не відповідає вимогам допустимості, достовірності, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом і зроблений без реального дослідження експертом предмета спору. Так, експерт [PERSON] виконала експертизу як додаткову, незважаючи на те, що ухвалою Октябрьського районного суду м. Полтави була призначена повторна судова будівельно-технічна та оціночно-будівельна експертиза. Також, суд зобов`язав сторони для проведення експертизи забезпечити безперешкодний доступ до об`єкту дослідження, однак експерт жодного разу не зателефонувала їй та фактично житловий будинок не обстежувала. Номер телефону, за яким стверджує експерт вона їй телефонувала не співпадає з її дійсним номером, зазначеним в позовній заяві. Доказів про направлення суду клопотання експерт до матеріалів не додала, до суду її клопотання не надходило. Зустрічні вимоги [PERSON] вона не визнає, оскільки вони повністю обґрунтовані висновком експерта [PERSON] , який вона вважає недопустимим та недостовірним доказом. Так, 54/100 частки спірного житлового будинку належить їй на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ПН ХМНО Кошель Т.В. (р.№3683). 46/100 частки належить [PERSON] на підставі рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 30.01.2007 року у справі №2-264/2007, яке набрало законної сили. Висновок експерта ХНДІСЕ ім. проф. М.С. Бокаріуса №1089/133311-13332 від 30.06.2022 року, яка виконала первинну судову будівельно-технічну та оціночно-будівельну експертизу, призначену ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 26.02.2020 року вважає повним, обґрунтованим та таким, що відповідає матеріалам справи. Експертом були досліджені і враховані матеріали даної цивільної справи, копії матеріалів інвентаризаційної справи на домоволодіння [ADDRESS] , копія технічного паспорту на спірне домоволодіння. Експерт провела огляд та заміри приміщень у житловому будинку, надвірних будівель і споруд. Експертне дослідження проведене з дотриманням нормативно-технічної документації, методичної літератури, нормативно-правових актів, які регулюють порядок проведення таких експертиз, що відображено у висновку експерта. Вважає за доцільне провести поділ житлового будинку згідно ІІ варіанту розподілу домоволодіння, запропонованого висновком експерта №1089/133311-13332 від 30.06.2022 року. Цей варіант відповідає фактичному порядку користування приміщеннями у житловому будинку з надвірними будівлями, що склався між нею та [PERSON] і інтересам обох сторін. 26.11.2024 р. до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] в особі представника адвоката Лохматова І.Л. до [PERSON] , [PERSON] з урахуванням збільшення позовних вимог, у якій [PERSON] , окрім заявлених раніше вимог, просила суд визнати недійсним пункт перший договору купівлі-продажу від 16 жовтня 2007 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кошель Т.В., за реєстровим номером 3683, у частині слів та цифр у частці «54/10 (п`ятдесят чотири сотих)». В обґрунтування своїх вимог в цій частині зазначила, що при визначенні частки не бралися до уваги заяви співвласників щодо фактичного користування майном житлового будинку та надвірними спорудами чи договори між ними, також з цього питання не існує судових рішень, які б набули законної сили, [PERSON] вважає недійсним договір у частині вказаної у ньому частки відповідача за зустрічним позовом [PERSON] , а саме 54/100. Розрахунок частки [PERSON] за відсутності нотаріально посвідченого договору чи рішення суду щодо порядку користування будинками, будівлями та спорудами беруться чи за наявності співвласників, підписи яких засвідчені нотаріально, є порушенням п.2.5 «Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна», затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 №55, зареєстрованим в Мінюсті 06.07.2007 за №774/14041. Ухвалою суду від 26 листопада 2024 року прийнято до розгляду заяву [PERSON] про збільшення зустрічних позовних вимог у цивільній справі №645/1552/19, залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Кошель Т.В., закрито підготовче провадження у справі. 29.11.2024 до суду надійшла відповідь на відзив [PERSON] на зустрічний позов [PERSON] . Так, представник [PERSON] адвокат Лохматов І.Л. зазначив, що чисельні твердження [PERSON] про нібито допущені судом порушення її процесуальних прав є безпідставними. Також є безпідставним твердження [PERSON] про те, що ухвала Октябтьського районного суду м.Полтави від 04.01.2023 року про призначення повторної судової оціночно-земельної експертизи була неналежно вмотивована. Крім того, висновок експерта [PERSON] №333/7 від 15 квітня 2024 року цілком відповідає вимогам до оформлення та складання експертних висновків. Враховуючи, що певні питання, які були поставлені експерту судом можна віднести до вирішуваних повторно, тож призначення експертизи судом як повторної та оформлення експертом висновку повторної експертизи є правильним й не суперечить вимогам закону. Заперечення щодо висновків судового експерта [PERSON] з поставлених питань у висновку №333/7 від 15.04.2024 року з боку [PERSON] носять безпідставний характер, оскільки вони не обґрунтовані ні порушенням методик проведення експертизи чи помилками і розрахунках та вхідними даними. Щодо розміру часток, то розрахунок реальних часток співвласників судовим експертом [PERSON] здійснені на підставі довідки Харківського МБТІ від 08.07.2020 року, яка була надана в матеріали справи саме відповідачем за зустрічним позовом [PERSON] 02.12.2024 до суду надійшли письмові пояснення третьої особи ПН ХМНО Кошель Т.В. від 28.11.2024 року №78/01-16. Так, остання посилалась на те, що 16 жовтня 2007 року нею дійсно було посвідчено договір купівлі-продажу 54/100 (п`ятдесяти чотирьох сотих) частин житлового будинку з відповідною частиною приналежних до нього будівель та споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS] за яким набувачем виступала [PERSON] . Щодо посвідчення вищевказаного договору. За посвідченням договору до неї звернулись: [PERSON] та [PERSON] . На виконання вимог Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 року, в редакції 09.09.2007 року, яка діяла на момент вчинення вищевказаної нотаріальної дії, було встановлено особи сторін, їх цивільна дієздатність та волевиявлення щодо вчинення правочину, а саме договору купівлі-продажу, також були витребувані документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. [PERSON] для вчинення нотаріальної дії було надано наступні документи: - свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 14.12.2005 року Дванадцятого Харківською державною нотаріальною конторою, за реєстровим № 3-2281, зареєстроване в Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 27.12.2005 року, номер запису: 58632 в книзі: 1. Згідно цього документа було встановлено, що [PERSON] належить саме 54/100 (п`ятдесят чотири сотих) частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель при ньому, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 95,3 кв.м., житловою площею 59 8 кв.м., а також, що право власності саме на цю частину будинку зареєстроване в Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за [PERSON] , - витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 16117901, виданий КП «Харківське міське БТІ» 01.10.2007 року [PERSON] для відчуження усієї належної їй частини будинку. Відповідно до відомостей цього Витягу за даними БТІ станом на 01.10.2007 року 54/100 частини будинку з відповідною частиною надвірних будівель при ньому належало [PERSON] , а 419/900 (що дорівнює 46/100) частин будинку з відповідною частин надвірних будівель при ньому належало [PERSON] . Таким чином, виходячи з норм ст. 362 ЦК України, [PERSON] , як співвласниця вищевказаного житлового будинку, мала право переважної купівлі 54/100 частин цього будинку за суму визначену Продавцем - [PERSON] , але [PERSON] відмовилась від цього права, про що подала відповідну заяву, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кошель Т.В., за реєстровим № 3658, яка зберігається в справах приватного нотаріуса. Виходячи з вищевказаних даних чітко можна побачити, що предметом Договору купівлі продажу, відповідно до поданих документів, були саме 54/100 частин житлового будинку з відповідною частиною приналежних до нього будівель та споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Сторонами договору відчуження виступали [PERSON] - Продавець за договором, [PERSON] - Покупець за договором, крім того за день до вчинення правочину була присутня [PERSON] , як особа, що відмовилась від права переважної купівлі приналежних до нього будівель та споруд. Таким чином, всі учасники правочину 54/100 (п`ятдесяти чотирьох сотих) частин житлового будинку з відповідною частини правочину щодо купівлі-прожажу житлового будинку, в тому числі - [PERSON] , чітко розуміли, яка саме частина житлового будинку відчужується і хто якою частиною володітиме після вчинення правочину. 09.12.2024 року до суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву відповідача [PERSON] від 25.11.2024 року від [PERSON] . Так, [PERSON] посилалась на те, що щодо позовних\~вимог [PERSON] \~про визнання\~недійсним п.1\~договору купівлі-продажу\~від 16.10.2007\~р.\~і визнання\~за нею\~частки 56/100\~в праві\~власності на\~спірний житловий\~будинок,\~вважає,\~що для\~їх задоволення\~відсутні правові\~підставі,\~а також\~сплинув строк\~позовної давності,\~навіть,\~якщо б\~такі підстави\~були. З матеріалів інвентаризаційної справи вбачається, що спірний будинок за адресою: [ADDRESS] на праві кооперативної власності належав Харківському виробничому кооперативу «Інструмент». У 1992 році Харківський виробничий кооператив «Інструмент» продав [PERSON] 46/100 часток цього будинку на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12 ХДНК 04.05.1992 року, реєстровий №1-2218, а потім [PERSON] - 54/100 часток на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12 ХДНК 08.06.1992 року, реєстровий №58632. Таким чином, частки будинку у праві спільної часткової власності були визначені для співвласників [PERSON] і [PERSON] проти оформленні договорів купівлі-продажу у 1992 році. Жоден з них розмір часток ніколи не оспорював. Після смерті [PERSON] і її сина [PERSON] в 2005 році право приватної власності на 54/100 часток будинку набула їх родичка [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Після смерті [PERSON] в 2003 році і його дружини [PERSON] у 2006 році їх онука [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на 46/100 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 30.01.2007 року позовні вимоги [PERSON] задоволені. Суд визнав за нею право власності на 161/900 частин будинку з надвірними будівлями в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] і на 253/900 частин в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , що загалом складає 414/900 і дорівнює 46/100. Рішення набрало законної сили і [PERSON] його не оскаржувала. Після цього, право власності на 56/100 часток домоволодіння набула [PERSON] на підставі укладеного між нею та [PERSON] договору купівлі-продажу від 16.10.2007 року, р.№3683. Вважає хибним посилання [PERSON] і представника [PERSON] на те, що при укладенні вищевказаного договору купівлі-продажу були допущені порушення. Так, [PERSON] та її представник заперечують дійсність п.1 договору купівлі-продажу, посилаючись на ч.3 ст. 215 ЦКУ, але при цьому не вказують підстав, встановлених законом. Крім того, позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню у зв`язку зі спливом строку позовної давності. Розміри часток співвласників спірного будинку були визначені ще у 1992 році. [PERSON] щонайменше з 2003 року було відомо про те, що розмір частки у праві власності на спірне домоволодіння її діда [PERSON] , яку вона успадкувала після його смерті складає 46/100. Вказала, що варіант вказаний у висновку експерта ХНДІСЕ ім. проф. Бокаріуса №1089/13311-13332 від 30.06.2022, 26.12.2022 відповідає фактичному порядку користування приміщеннями у житловому будинку і надвірними будівлями, що склався між нею та [PERSON] . Такий порядок користування не оспорює і [PERSON] . Ознайомившись з висновком №333/7 від 15.04.2024 будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи, проведеної експертом [PERSON] , вважає, що він не відповідає вимогам допустимості та достовірності. Також, 09.12.2024 року до суду надійшла заява [PERSON] про застосування строку позовної давності і відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] за зустрічним позовом. Так, посилалась на те, що [PERSON] щонайменше з 2003 року було відомо про те, що розмір частки у праві власності на спірне домоволодіння її діда [PERSON] , яку вона успадкувала після його смерті складає 46/100. 16.12.2024 року до суду надійшла відповідь на відзив [PERSON] на зустрічний позов [PERSON] аналогічна відповіді на відзив від 29.11.2024 року. 25.12.2024 року до суду надійшла відповідь на відзив [PERSON] на зустрічний позову від представника відповідача [PERSON] . Підставою зустрічного позову про визнання вищевказаного правочину у частині є існуючи недотримання порядку розрахунку (визначення) частки [PERSON] за відсутності нотаріально посвідченого договору чи рішення суду щодо порядку користування будинками, будівлями та спорудами беруться чи заяви всіх співвласників, підписи яких засвідчені нотаріально, що є порушенням п. 2.5. «Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 № 55, зареєстрованим в Мінюсті 06.07.2007 за № 774/14041, у той час як, згідно вимог ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Ураховуючи, що представник позивача виявив недотримання вимог «Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 № 55, зареєстрованим в Мінюсті 06.07.2007 за № 774/14041, лише при ознайомленні з матеріалами даної справи № 645/1552/19 в жовтні 2024 року, то трирічний строк загальної позовної давності, встановлений у ст. 257 ЦК України, не було порушено позивачем за зустрічним позовом. Твердження [PERSON] про безпідставність призначення повторної судової оціночноземельної експертизи є необґрунтованими. Висновок експерта Пальченко О.Ю. №333/7 від 15.04.2024 є належним та допустимим. 07.10.2025 року до суду надійшла заява [PERSON] про стягнення на її користь з [PERSON] витрат на правову допомогу в розмірі 18000,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні вимоги уточненого позову підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, у задоволенні зустрічного позову просила відмовити. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги зустрічного позову підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, у задоволенні первісного позову просив відмовити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, відзив на позов не надала. Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Кошель Т.В. у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши експерта [PERSON] , вивчивши подані заяви по суті справи, дослідивши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до наступного. Відповідно до ч. 2, 3\~ст. 12 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 16.10.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кошель Т.В., за реєстровим №3683, [PERSON] на праві приватної власності належить 54/100 частин житлового будинку з відповідною частиною приналежних до нього будівель та споруд, що розташований в [ADDRESS] . Житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 541 кв.м. Спірний житловий будинок складається з житлового будинку літ. А-1, житловою площею 59,9 кв.м., загальною площею 94,0 кв.м. та надвірних будівель та споруд: сараї літ. Б, Е, К, льох літ. Д, вбиральня літ. И, паркани №2,№3, №9, зливна яма літ. 10, хвіртки № 11, 12, ворота № 14, паркани 16, 16, 17, 18, зливна яма №19. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 січня 2007 року визнано за [PERSON] право власності на 161/900 частин житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Визнано за [PERSON] право власності на 253/900 частки житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Рішення суду набрало законної сили. Згідно Звіту оцінки вартості майна, виконаного суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] від 12.03.2019 року, ринкова вартість 54/100 частки спірного будинку по [ADDRESS] складає 315700,00 грн. У висновку\~судової будівельно-технічної\~та оціночно-будівельної\~експертизи №10890/13311-13332\~від 30.06.2022\~року запропоновано три варіанти поділу спірного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами. Зазначено, що ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами розташованого у [ADDRESS] складає 1\~380\~304 грн. Технічно можливо відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва поділити вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в натурі відповідно до часток співвласників: 54/100 належить [PERSON] і 46/100 [PERSON] . На розгляд суду запропоновано 1 варіант поділу вищевказаного будинку з надвірними будівлями та спорудами відповідно до часток співвласників та вимог нормативно-правових актів з урахуванням облаштування двох окремих квартир. На розсуд суду запропоновано 2 варіанти з відступом від ідеальних часток, перерозподілено частки співвласників. Компенсація співвласникові, частка якого після розподілу зменшена не розраховувалась, з причин, зазначених у дослідженні. Перелік будівельних робіт, які необхідно провести при варіантах розподілу домоволодіння зазначений в дослідженні. Експерту невідомі будівельні матеріали, які будуть використані при виконанні переобладнань, таким чином визначити вартість будівельних робіт не уявляється можливим. Плани-схеми запропонованих варіантів поділу спірного будинку з надвірними будівлями і спорудами на дві частини зазначені у додатках 1-5 даного висновку. У висновку\~повторної судово-будівельно-технічної\~та оціночно-будівельної\~експертизи №333/7\~від 15.04.2024\~року надано відповіді на питання. 1.Яке саме приміщення в житловому будинку літ. А-1 з житловою прибудовою літ. А2- І відносяться до квартири [ADDRESS] , якими користується [PERSON] ? До квартири [ADDRESS] , якими користується [PERSON] в житловому будинку літ. А-1 з житловою прибудовою літ. А2- І відносяться наступні приміщення: тамбур І площею 9,3 кв.м; кухня 1-2 площею 6,9 кв.м; коридор 1-3 площею 4,0 кв.м; житлова кімната 1-4 площею 9,3 кв.м; житлова кімната 1-5 площею 13,2 кв.м; житлова кімната 1-6 площею12,5 кв.м, санвузол 1-7 площею 3,4 кв.м разом 51,9 кв.м. 2.Яке саме приміщення в житловому будинку літ.А-1 з житловою прибудовою літ. А- І відносяться до квартири [ADDRESS] , якими користується [PERSON] ? До квартири [ADDRESS] , якими користується [PERSON] житловому будинку літ.А-1 з житловою прибудовою літ. А- І відносяться наступні приміщення: коридор 2-2 площею 7,9 кв.м; кухня 2-3 площею 5,5 кв.м, житлова кімната 2-4 площею 16 кв.м, житлова кімната 2-5 площею 9 кв.м; санвузол 2-6 площею 1,7 кв.м разом 40,1 кв.м. 3. Якій порядок користування приміщеннями житлового будинку допоміжними спорудами та господарськими спорудами, якій знаходиться за адресою : [ADDRESS] склався у позивача та відповідача? У відповідача та позивача склався наступний порядок користування приміщеннями житлового будинку , допоміжними спорудами та господарськими будівлями: В користуванні відповідача [PERSON] знаходяться наступні приміщення житлового будинку: тамбур І; кухня 1-2; коридор 1-3; житлова кімната 1-4 ; житлова кімната 1-5; житлова кімната 1-6; санвузол 1-7, а також: сарай літ. Е; частина сараю літ Б; частина льоху літ. Д, частка паркану №2,; частка паркану №3; вигрібна яма № [NUMBER] ; хвіртка №11; хвіртка №13; ворота №14; паркан №15; паркан №16; частину паркану №17; частину паркану № [NUMBER] ; паркан №20. ( на зображенні № [NUMBER] , №4 вказані блакитним кольором.) В користуванні позивача [PERSON] знаходяться наступні приміщення житлового будинку: коридор 2-2; кухня 2-3; житлова кімната 2-4 житлова кімната 2-5; санвузол 2-6, А, а також: тамбур літ. а1; ганок літ. а2; частина сараю літ Б; частина льоху літ. Д, вбиральня літ. И; сарай літ. К; частка паркану №2; частка паркану №3; хвіртка №12; частину паркану №17; частину паркану № [NUMBER] ; вигрібна яма №19. 4. Яка частка фактично належить [PERSON] у житловому будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ? 56/100 реальних часток нерухомого майна фактично належить [PERSON] у житловому будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, який знаходиться за адресою : [ADDRESS] . 5. Яка частка фактично належить [PERSON] у житловому будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ? 44/100 реальних часток нерухомого майна фактично належить [PERSON] у житловому будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 6. Чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва розділити об?єкт нерухомого майна, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно фактичного порядку користування житловим будинком з житловими прибудовами та господарськими будівлями та спорудами, якій склався історично, а саме: - виділити позивачу [PERSON] наступні приміщення : житлову кімнату 2-4 площею 16 кв.м., житлову кімнату 2-5 площею 9 кв.м., кухню 2-3 площею 5,4 кв.м., санвузол 2-6 площею1,7 кв.м., коридор 2-2 площею 7,8кв.м, тамбур III площею 2,4 кв.м, загальна площа яких 42,3 кв.м., а також надвірні будівлі і споруди: ганок літ. а3, сарай літ. К, частину сараю літ. Б, частина льоху літ. Д, вбиральня літ. И, частину паркану №3, хвіртку №12, паркану №17; частину паркану № [NUMBER] , зливну яму №19; - виділити відповідачу [PERSON] наступні приміщення : житлову кімнату 1-4 площею 9,2 к.м., житлову кімнату 1-5 площею 13.2 кв.м., житлову кімнату 1-6 площею 12,5 кв.м., кухню 1-2 площею 6,9 кв.м., санузол 1-7 площею 3,3 кв.м., коридор 1-3 площею 4,0 кв.м., тамбур 1 площею 2,0 кв.м., а також надвірні будівлі та споруди: частина сараю літ. Б, частина льоху літ. Д, сарай літ. Е, паркан №2, частину паркану №3, зливну яку №10, хвіртку №11, хвіртку №13, ворота №14, паркан №15 паркан №16, частину паркану №17; частину паркану №18, паркан №20? Відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва можливо розділити об?єкт нерухомого майна, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно фактичного порядку користування житловим будинком з житловими прибудовами та господарськими будівлями та спорудами, якій склався історично, а саме: На розгляд суду надається варіант №1 розділу нерухомого майна: -виділити позивачу [PERSON] наступні приміщення: житлову кімнату 2-4 площею 16 кв.м., житлову кімнату 2-5 площею 9 кв.м., кухню 2-3 площею 5,4 кв.м., санвузол 2-6 площею1,7 кв.м., коридор 2-2 площею 7,8кв.м, тамбур III площею 2,4 кв.м, загальна площа яких 42,3 кв.м., а також надвірні будівлі і споруди: ганок літ. а3, сарай літ. К, частину сараю літ. Б, частина льоху літ. Д, вбиральня літ. И, частину паркану N?3, хвіртку N?12, паркану N?17; частину паркану N?18, зливну яму N?19 ; -виділити відповідачу [PERSON] наступні приміщення: житлову кімнату 1-4 площею 9,2 кв.м, житлову кімнату 1-5 площею 13,2 кв.м., житлову кімнату 1-6 площею 12,5 кв. м., кухню 1-2 площею 6,9 кв.м., санвузол 1-7 площею 3,3 кв,м. коридор 1-3 площею 4,0 кв. м., тамбур 1 площею 2,0 кв.м., -а також\~надвірні будівлі\~та споруди:\~ частина\~сараю літ.\~ Б,\~ частина\~льоху літ.\~Д,\~сарай літ.\~Е,\~паркан N?2,\~ частину\~паркану N?3\~зливну яму\~№10,\~хвіртку №11,\~хвіртку №13,\~ворота №14,\~паркан №15,\~паркан №16,\~ частину паркану №17, частину паркану №18, паркан №20. Скласти плани-схеми можливих варіантів поділу спірного будинку з надвірними будівлями та спорудами на 2 частини та можливості облаштування двох окремих квартир. На зображенні №5 вказаний план-схема варіанту №1 поділу спірного будинку між співвласниками з можливістю облаштування 2 окремих квартир. -На зображенні №6 вказаний план - схема варіанту N?1 поділу житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами на дві частини з можливістю облаштування двох окремих квартир [ADDRESS] . Надати розрахунок компенсації співвласників, частка якого після розділу буде меншою за його частку, якщо такий буде технічно можливим, згідно варіанту виділення приміщень співвласникам, наведених у питанні 3.7 та питанні 3.8 перерозподілити частки. Так як частка відповідача більше, згідно варіанту виділення приміщень за його частку згідно варіанту виділення приміщень співвласникам, наведених у питанні 3.7 та питанні 3.8 надати розрахунок компенсації не уявляється можливим 9. Якщо при варіантах поділу домоволодіння необхідні переобладнання, то які саме і яка їх вартість? Так як, варіант №1 поділу домоволодіння, наданий згідно фактичного порядку користування, що склався історично, переобладнання в житловому будинку виконувати не потрібно. Щодо первісного позову [PERSON] суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 41 Конституції України\~визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. За ст.ст. 316, 317, 319\~ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За загальним правилом власник самостійно користується, володіє та розпоряджається своїм майном. Володіння та розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості. Згідно статті 321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до частини першої\~статті 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Статтею 356\~ЦК України передбачено,\~що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою у праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Згідно з частинами першою-третьою статті 358\~ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (частини перша, третя статті 364 ЦК України). Отже, кожен учасник права спільної часткової власності має суб`єктивне цивільне право на виділ своє частки. Юридичне значення виділу полягає в тому, що учасник отримує у натурі певне майно, яке відповідає його частці, а у разі неможливості - компенсацію за нього, у власність. При цьому право спільної власності щодо суб`єкта, який виділив свою частку у натурі, припиняється. Якщо з учасників спільної часткової власності після здійснення виділу залишився тільки один суб`єкт, природно, що право спільної власності припиняється взагалі. Проте, якщо після виділу суб`єктів-співвласників залишилося хоча б двоє, право спільної часткової власності продовжує існувати - з перерозподіленими частками та, як правило, з видозміненим складом майна, яке перебуває у спільній частковій власності. Системний аналіз правових норм статей 183, 358, 364\~ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Положенням\~статті 364 ЦК України\~закріплено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною третьою\~статті 364 цього Кодексу\~визначено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Разом з тим,\~статтею 367 ЦК України\~передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до\~статті 364 ЦК України\~співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга\~статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. За змістом наведених норм виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно, за загальним правилом, розміру його частки у праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником виокремленого майна. У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року в справі № 6-1443цс16 зроблено висновок, що «виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно». В постанові Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 310/7011/17 (провадження № 61-7153св20) зроблено висновок про те, що відповідно до\~статті 367 ЦК України\~майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. Спірне майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, у зв`язку з чим виділ частки в цьому майні лише для позивача є неможливим, а можливий поділ цього майна в натурі між сторонами, у разі якого право спільної часткової власності на нього припиняється. В постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 495/3521/18 (провадження № 61-18535св21) вказано, що у разі виділу співвласник отримує свою частку в майні в натурі й вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності в разі поділу (стаття 367 ЦК України), спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників. При цьому слід ураховувати, що після поділу майна, що є у спільній частковій власності (в порядку\~статтею 367 ЦК України), так і після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку\~статті 364 ЦК України\~(у разі, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам) право спільної часткової власності припиняється. Таким чином, суд повинен зазначити в рішенні, яка частка із спірного майна надається відповідачу, тим самим визначивши конкретний окремий об`єкт нерухомого майна, який залишається у власності відповідача. При цьому загальні засади цивільного законодавства, зокрема засади справедливості, добросовісності та розумності (пункт 6 частини першої\~статті 3 ЦК України), спонукають суд при вирішенні зазначених спорів ураховувати інтереси обох сторін. Частки співвласників можуть бути змінені на підставі договору між співвласниками або на підставі судового рішення. За відсутності хоча б однієї із наведених умов поліпшення жодним чином не вплине на зміну часток у праві спільної часткової власності. Наведені правила частини третьої статті 357\~ЦК України стосуються випадків, коли внаслідок здійснених поліпшень спільного майна співвласник вимагає від інших співвласників збільшення своєї частки у цьому майні. Такі поліпшення повинні стосуватися як частки співвласника, який бажає збільшення його частки, так і іншого (інших) співвласника (співвласників) спільного майна. Обов`язковим для такого збільшення є дотримання співвласником передумов, визначених цією статтею, зокрема таких: поліпшення спільного майна не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03 квітня 2024 року в справі № 760/8635/21. Так визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2012 року у справі № 6-12цс13, а також у постановах Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 205/9065/15-ц (провадження № 61-21409св18), від 27 травня 2020 року у справі № 173/1607/15 (провадження № 61-26178св18) від 11 жовтня 2021 року у справі№ 607/14338/19-ц (провадження№ 61-19073св20). За змістом частини першої\~статті 102 ЦПК України\~висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими\~статтею 89 цього Кодексу. Однак, відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (стаття 110 ЦПК України). У даній справі, було проведено 2 судових будівельно-технічних експертизи, за результатами яких експертами встановлена технічна можливість поділу спірного будинку з надвірними будівлями та спорудами, визначені варіанти поділу спірного домоволодіння. Варіанти поділу житлового будинку з відповідними переобладнаннями наведені в дослідницьких частинах висновків та схематично зображені. Вивчивши матеріали справи, суд приходить висновку про поділ житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташований у [ADDRESS] , за варіантом №ІІ судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №10890/13311-13332 від 30.06.2022 року, а саме: виділити в натурі у приватну власність [PERSON] у житловому будинку літ. «А-1», який розташований за адресою: [ADDRESS] : житлову кімнату 2-4 площею 16 кв.м., житлову кімнату 2-5 площею 9 кв.м., коридор 2-2 площею 7,9 кв.м., кухню 2-3 площею 5,5 кв.м., санвузол 2-6 площею 1,7 кв.м., разом по житловим 40,1 кв.м. на загальну вартість 99 586 грн., що менше від ідеальної частки [PERSON] на 9,5 кв.м. і на 26 776 грн. по надвірним спорудам: тамбур «а1», частину сараю літ. «Б», льох літ «Д», вбиральню літ. «И», сарай літ «К», зливну яму №19, частину паркану №2, паркан №3, хвіртку №12, частину паркану №18, на загальну вартість 32 472 грн., що більше від ідеальної частки [PERSON] на 5 656 грн., всього по житловому будинку і надвірним спорудам на суму 132 059 грн., що на 21 120 грн. менше і складає 47/100 частки у спільній власності замість 54/100; виділити в натурі у приватну власність [PERSON] у житловому будинку літ. «А-1» і «А2-1», розташованих за адресою: [ADDRESS] : кімнату 1-5 площею 13,2 кв.м., житлову кімнату 1-6 площею 12,5 кв.м., тамбур 1 площею 2,6 кв.м., кухню 1-2 площею 6,9 кв.м., коридор 1-3 площею 4,0 кв.м., житлову кімнату 1-4 площею 9,3 кв.м., санвузол 1-7 площею 3, кв.м., разом по житловим 51,9 кв.м. на загальну вартість 134 419 грн., що більше на 9,5 м. і на 26 766 грн.; по надвірним будівлям і спорудам : сараї літ. Е, частину сараю Б, частку паркану №2, хвіртку №11, паркан №16, частину паркану №18, паркан №20, разом по надвірним на суму 17 189 грн., що менше на 5 656 грн., всього житлового будинку і надвірним спорудам на суму 151 608 грн., що на 21 120 грн. більше і складає 53/100 частки у спільній власності замість 46/100; змінити ідеальні частки і визнати, що частка [PERSON] у житловому будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованому у [ADDRESS] , складає 47/100, а частка відповідача [PERSON] 53/100. Такий варіант розподілу спільного майна в натурі, на переконання суду, відповідає найкращим інтересам сторін, враховуючи, що за такого варіанту поділу, кожній зі сторін буде виділено частку, яка є максимально наближеною до розміру часток у праві спільної часткової власності, враховуючи майнові права та інтереси обох сторін та сприяючи кожному з них використовувати приміщення за призначенням, що відповідає інтересам сторін та надає можливість нормального користування житловим будинком і надвірними будівлями. При цьому суд враховує ще й той порядок користування, який склався між сторонами протягом тривалого часу. Згідно зі ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Відповідно до положень\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними засобами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. За\~ст. 79 ЦПК України\~достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справ суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд, обираючи, який із запропонованих у висновку судової будівельно-технічної експертизи варіантів розподілу, можливо застосувати у даному випадку, взяв до уваги наступне: - співвласниками спірного домоволодіння самостійно не досягнута згода щодо розподілу належного їм на праві спільної часткової власності нерухомого майна; - неможливості поділу спірного майна без відходу від ідеальних часток співвласників; - фактичне користування приміщенням житлового будинку та надвірними будівлями співвласниками. Окрім того, суд зазначає, що по справі було призначено та проведено повторну будівельно-технічну та оціночно-будівельну експертизу №333/7 від 15.04.2024, яка на думку суду не відповідає вимогам допустимості та достовірності. Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими\~статтею 89\~цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на\~припущеннях. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Допитана в судовому засіданні судовий експерт [PERSON] щодо вихідних даних для проведення експертизи, повідомила, що для виконання нею експертизи та надання відповідей на поставлені запитання та наявністю перешкод в безпосередньому огляді домоволодіння, нею було направлено на адресу суду клопотання від 24.07.2023 про надання додаткових матеріалів, в якому просила надати дозвіл використати матеріали експертизи №305 від 20.01.2020, яка знаходиться в іншій справі в провадженні апеляційного суду. Оскільки відповіді від суду на вказане клопотання вона не отримала та ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 29.03.2024 у неї було витребувано висновок експертизи по справі №645/1552/19 та роз`яснено наслідки ст.385 КК України, вона розцінила це як згоду суду та взяла дані для виконання даної експертизи з тих, що раніше нею досліджувалися вході виконання експертизи №305 від 20.01.2020 в іншій справі. Отже вимоги зустрічного позову, які ґрунтуються на варіанті поділу, зазначеному у висновку повторної будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №333/7 від 15.04.2024, що виконана судовим експертом Пальченко О.Ю. не підлягають задоволенню, оскільки вказана експертиза виконана на підставі доказів, які відсутні в матеріалах цієї справи, без безпосереднього дослідження експертом майна, що підлягає поділу. Пояснення експерта Пальченко О.Ю. щодо можливого порушення експертом ХНДІСЕ ім. засл.проф. [PERSON] . Осипенко К.О. при виконанні експертизи та розрахунку оцінки компенсації у висновку №1089/13311-13332 від 30.06.2022 вимог «Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна» суд розцінює критично, оскільки ті дослідження, на які посилається експерт Пальченко О.Ю. щодо порядку фактичного користування надвірними будівлями та спорудами нею проводилися в іншій справі у 2020 році та не є актуальними на час вирішення даної справи. Крім того, суд зауважує, що вказаний експертом висновок №305 від 20.01.2020, покладений в основу висновків повторної будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №333/7 від 15.04.2024 в матеріалах цієї справи взагалі відсутній. Запропоновані експертом варіанти 1, 3 судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №10890/13311-13332 від 30.06.2022 року суд вважає такими, що суперечать фактичному порядку користування житловим приміщенням з надвірними будівлями та ідеальним часткам співвласників, що порушує права та інтереси обох співвласників. Обираючи саме ІІ варіант розподілу спірного домоволодіння, згідно висновку №10890/13311-13332 від 30.06.2022 суд виходить з тих підстав, що зазначені у ньому розміри ідеальних часток, які виділяються сторонам є найбільш наближеними до тих, що належать їм на підставі правовстановлюючих документів і тому порядку користування надвірними будівлями та спорудами, що фактично склався. За таких обставин, вимоги первісного позову в уточненій редакції від 26.12.2022 підлягають задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову в цій частині слід відмовити. Відповідно до приписів частин першої - третьої статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки зі спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Враховуючи те, що під час виділу частки майна, що належить позивачу, має місце відхилення від ідеальних часток, зважаючи на висновок експерта та сформовані позивачем вимоги в частині компенсації відхилення, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації у зв`язку з відхиленням від ідеальних часток співвласників у розмірі 21\~120,00 грн. Зважаючи на задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне припинити право спільної часткової власності співвласників [PERSON] і [PERSON] на будинок [ADDRESS] у зв`язку з поділом спільного майна в натурі. Щодо вимоги [PERSON] зобов`язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у користуванні газовою мережею та надати нотаріально завірений дозвіл на підключення двоконтурного газового котла, суд вважає цю вимогу необґрунтованою, недоведеною та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки \~позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що відповідач буде чинити перешкоди у такому користуванні та підключенні. Щодо вимоги зустрічного позову [PERSON] про визнання недійсним пункту першого договору купівлі-продажу від 16 жовтня 2007 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] . Статтею 204 ЦК України передбачена презумпція правомірності правочину, тобто правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п`ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. Недійсним\~є правочин,\~якщо його\~недійсність встановлена\~законом (нікчемний\~правочин).\~У цьому\~разі визнання\~такого правочину\~недійсним судом\~не вимагається. У\~випадках,\~встановлених цим\~Кодексом,\~нікчемний правочин\~може бути\~визнаний судом\~дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Так, [PERSON] в зустрічному позові просила суд визнати недійсним пункт перший договору купівлі-продажу від 16 жовтня 2007 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кошель Т.В., за реєстровим номером 3683, у частині слів та цифр у частці «54/10 (п`ятдесят чотири сотих)». Як на підставу недійсності вказаного договору в частині визначення розміру частки позивач посилається на недотримання норм «Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 № 55. Аналізуючи зазначені підстави визнання недійсним договору купівлі-продажу від 16.10.2007, посвідченого ПН ХМНО Кошель Т.В. за р.№3683 в частині визначення належної [PERSON] частки спірного домоволодіння 54/100 суд зазначає наступне. Вказана частка відповідно до умов договору купівлі-продажу від 16 жовтня 2007 року перейшла від продавця [PERSON] до покупця [PERSON] . На момент вчинення даного правочину частка у розмірі 54/100 домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , відповідно до абз. 3 п.1 вказаного договору належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 14.12.2005 року Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою, за реєстровим № 3-2281, зареєстрованим в Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 27.12.2005 року, номер запису: 58632 в книзі: 1. Згідно цього документа було встановлено, що [PERSON] належить саме 54/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель при ньому, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 95,3 кв.м., житловою площею 59 8 кв.м., а також, що право власності саме на цю частку 54/100 будинку зареєстроване в Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за [PERSON] . Таким чином, унаслідок укладення договору купівлі-продажу від 16.10.2007, посвідченого ПН ХМНО Кошель Т.В. за р.№3683 відбувся саме перехід 54/100 частки у праві власності домоволодінні від продавця до покупця [PERSON] , який було оформлено нотаріусом, відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 року, в редакції 09.09.2007 року, чинного на момент вчинення правочину, із відповідною державною реєстрацією права власності на відповідну частку від 15.12.2007 в КП «ХМБТІ». Пунктом 2.5 «Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 № 55, (в редакції від 18.06.2007) передбачено, що саме при підготовці документів про поділ нерухомого майна БТІ проводить відповідні дії щодо уточнення кількості будинків, споруд, уточнення наявності нотаріально посвідченого договору рішення суду щодо порядку користування будинками, тощо. За таких обставин, посилання [PERSON] на порушення 2.5 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна від 18.06.2007 № 55 в даному випадку є недоречним, оскільки внаслідок вчинення цього правочину відбувся саме перехід частки від продавця покупцю, а не поділ/виділ майна в натурі, який врегульований нормами вказаної інструкції. Вимоги зазначеної Інструкції на правовідносини між сторонами у цій справі не поширюються, оскільки поділ майна в натурі не відбувався при купівлі [PERSON] частки домоволодіння, і нотаріусом при посвідченні договору було належним чином оформлено саме перехід права власності на ідеальну долю у праві спільної часткової власності на 54/100 домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що відповідало даним правовстановлюючого документа на момент вчинення правочину. Посилання позивача за зустрічним позовом щодо історичного та фактичного користування нею більшою часткою домоволодіння, ніж 46/100 домоволодіння за адресою: [ADDRESS] та невизнання нею частки відповідача не спростовують висновків суду про належність [PERSON] на праві власності часток в розмірі 54/100 вказаного домоволодіння на підставі документів, оформлених належним чином. З огляду на викладене, заявлена позовна\~вимога [PERSON] \~є необґрунтованою,\~тому задоволенню не підлягає. Щодо заяви [PERSON] про застосування наслідків пропуску позовної давності до вимоги зустрічного позову [PERSON] про визнання недійсним пункту першого договору купівлі-продажу від 16 жовтня 2007 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] . За приписами\~статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Частинами 1, 5 ст. 261\~ЦК України\~встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267\~ЦК України). У своїй заяві [PERSON] посилалась на те, що [PERSON] щонайменше з 2003 року було відомо про те, що розмір частки у праві власності на спірне домоволодіння її діда [PERSON] , яку вона успадкувала після його смерті складає 46/100. Тому просила суд про застосування строку позовної давності і відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] за зустрічним позовом. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові та застосовується тільки до обґрунтованих позовних вимог. Якщо суд дійде висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, то повинен відмовити в задоволенні такого позову саме з цієї підстави. Таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 509/3589/16-ц (провадження № 61-16895св18). Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні вимоги зустрічного позову [PERSON] про визнання недійсним пункту першого договору купівлі-продажу від 16 жовтня 2007 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] у зв`язку з її необґрунтованістю, немає підстав для застосування до цієї вимоги наслідків спливу позовної давності. Щодо розподілу судових витрат. Виходячи із вимог\~ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати із залученням свідків, спеціалістів, експертів та проведенням експертиз. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивач за первісним позовом [PERSON] при звернені до суду з позовом сплатила судовий збір в сумі 3 157 грн., також здійснила оплату судової експертизи 8\~172,00 грн. Враховуючи, що позовні вимоги первісного позову підлягають частковому задоволенню, а саме 4 із заявлених 5 позовних вимог, судові витрати, понесені позивачем за первісним позовом підлягають стягненню пропорційно до задоволеної частини позовних вимог - на 80%. Таким чином, з відповідача за первісним позовом [PERSON] на користь позивача за первісним позовом [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 2525,60 грн. (3\~157*80%), а також витрати на проведення експертизи в сумі 6\~537,60 грн. (8172*80%). При цьому\~суд зазначає,\~що витрати\~позивача з\~оплати послуг\~КП «ХМБТІ»\~за виготовлення\~технічного паспорту\~на належну\~позивачу частку\~домоволодіння в\~сумі 4\~848\~грн.\~та додаткові\~послуги КП\~«ХМБТІ» 207\~грн.\~(не\~зазначено,\~які саме)\~не підлягають\~стягненню з\~відповідача на\~користь [PERSON] , оскільки обов`язок мати технічний паспорт з актуальними технічними характеристиками є обов`язком власника нерухомого майна, згідно вимог ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Також не підлягають стягненню на користь позивача за первісним позовом поштові витрати на послуги пошти на загальну суму 97,20 грн., оскільки надані до суду чеки не містять опису вкладення, тому з них неможливо встановити чи пов`язані ці поштові відправлення з розглядом даної справи, а також комісії банку 31,57 грн. та 81,70 грн., оскільки оплата банківських послуг не відноситься до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Оскільки суд відмовляє в задоволенні зустрічних позовних вимог, то відповідно до ст. 141 ЦПК України відсутні підстави для стягнення судових витрат з відповідача за зустрічним позовом. Щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 18 000 грн. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частини друга та третя\~статті 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частини четверта та п`ята\~статті 137 ЦПК України). Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. До матеріалів справи позивачем надано договір про надання правової допомоги від 05.03.2019 року, акт приймання-передачі наданих послуг від 24.05.2024 року, в якому відображено вартість послуг 12500 грн., квитанцію №3 від 05.03.2019 року на суму 12500 грн., ордер та свідоцтво адвоката Шевчик Л.А., доповнення від 28 липня 2025 року до договору про надання правової допомоги від 05 вересня 2019 року, акт приймання-передачі наданих послуг від 28.07.2025 року, квитанцію б/н від 28.07.2025 року на суму 5500 грн. Відповідно вимог ч. 3\~ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. За таких обставин, враховуючи складність справи, обсяг наданої правничої допомоги, виходячи з конкретних обставин справи, суд приходить до висновку що на користь позивача з відповідача підлягають стягненню понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 18000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial