Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

У липні 2018 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшли матеріали позовної заяви [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про стягнення несплаченої частини страхового відшкодування, у якій позивач просить суд: - стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на користь [PERSON] невиплачену частину страхового відшкодування у розмірі 21 503,86 грн. - вирішити питання розподілу судових витрат. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про стягнення несплаченої частини страхового відшкодування, позивач [PERSON] посилається на наступне. Так, 23 травня 2017 року о 22:00 [PERSON] , керуючи автомобілем «Volkswagen Touareg» д.н.з. [NUMBER] , рухаючись автодорогою Київ-Ковель у напрямку Києва, порушив п. 12.3 ПДР України. Виявивши у світлі фар автомобіль «Ford Transit» д.н.з. [NUMBER] з причепом «[NUMBER]», що рухався попутно, водій не вжив заходів для зменшення швидкості або безпечного об`їзду, хоча мав технічну можливість, унаслідок чого сталося зіткнення з причепом вищевказаного автомобіля. Вказує, що винуватість [PERSON] підтверджується ухвалою Олевського районного суду Житомирської області від 20.12.2017 у справі №287/379/17-к. Зазначає, що на виконання вимог Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Volkswagen Touareg» д.н.з. [NUMBER] на момент настання ДТП була застрахована ПрАТ «СК «ПРОВІДНА відповідно до умов полісу АК1194150. Станом на дату подання позову відповідач сплатив позивачу лише частину страхового відшкодування в сумі 48 701,13 грн. При цьому відповідач зазначає, що оскільки витрати на ремонт перевищують вартість транспортного засобу до ДТП, власнику відшкодовується різниця між вартістю автомобіля до та після ДТП. Розрахунок проведено на підставі висновків експертних досліджень №1696 (ФОП [PERSON] ) та №82-R/37/4 (ТОВ «Всеукраїнська Експертна Компанія «СОВА»). Позивач не погодився з визначеним розміром відшкодування та звернувся до відповідача із запитом про надання звіту або документів, на підставі яких здійснено розрахунок. Однак листом №17-12/1677 від 08.02.2018 відповідач повідомив, що закон не зобов`язує страховика надавати такі документи. З метою встановлення фактичного розміру збитків позивач звернувся до судового експерта Шукеля В.В., за висновком якого вартість автомобіля «Ford Transit» д.н.з. [NUMBER] до ДТП становила 79 194,99 грн, після ДТП - 8 990,00 грн. Отже, розмір страхового відшкодування мав би складати 70 204,99 грн. Оскільки відповідач виплатив лише 48 701,13 грн, до сплати залишилась різниця у розмірі 21 503,86 грн. Таким чином, позивач вважає, що з відповідача підлягає стягненню невиплачена частина страхового відшкодування у розмірі 21 503,86 грн. 02.07.2018 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою суду від 03.07.2018 позовну заяву залишино без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків. 02.08.2018 на вимогу ухвали суду від 03.07.2018 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою суду від 03.08.2018 відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про стягнення несплаченої частини страхового відшкодування. Визначено відповідачу/ам/ строк на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому ст. 178 ЦПК України, - 15 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Позивачу роз`яснено право подати до суду відповідь на відзив у порядку, передбаченому ст. 179 ЦПК України, протягом 15 днів з дня отримання відзиву відповідача на позов. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками. 03.10.2018 до суду від відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти позовних вимог, вважає їх незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. У поданому відзиві відповідач вказав на те, що 29 травня 2017 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» із заявою №2300165570 про виплату страхового відшкодування у зв`язку з ДТП, що сталася 23 травня 2017 року за участю його автомобіля «Ford Transit» д.н.з. [NUMBER] . Страховиком було зареєстровано страхову справу та проведено огляд транспортного засобу з фіксацією пошкоджень і складанням протоколу від 01.06.2017, який позивач підписав без зауважень. Згідно з Висновком №1696 від 15.06.2017 вартість відновлювального ремонту перевищувала ринкову вартість автомобіля до ДТП - 69 721,20 грн. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ» розмір страхового відшкодування визначається як різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП. Згідно зі Звітом №14-R/39/0 від 04.02.2018, складеним ТОВ «Сова», вартість залишків становила 19 020,07 грн. Враховуючи франшизу 2 000,00 грн, сума страхового відшкодування склала 48 701,13 грн, що було повністю виплачено позивачу. Разом з тим, після отримання від позивача Висновку №018/029 від 12.03.2018, за яким вартість транспортного засобу після ДТП становить 8 990,00 грн, відповідач визнає зазначені обставини та дані. Таким чином, остаточний розмір страхового відшкодування складає 69 721,20 - 8 990,00 - 48 701,13 - 2 000,00 = 10 030,07 грн, яку ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» визнає до сплати в судовому порядку. В іншій частині поданого позову, відповідач вважає вимоги необґрунтованими. 07.11.2018 від представника позивача надійшло клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи. Ухвалою суду від 12.11.2018 призначено цивільну справу до розгляду в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 10.12.2019 від представника позивача надійшло клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи. Ухвалою суду від 11.12.2019 призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручити експертам Київського науково - дослідного експертно- криміналістичного центру МВС України (м. Київ, вул. Володимирська, 15). На вирішення експерта поставлено питання: - яка вартість матеріального збитку, спричиненого власнику транспортного засобу «Форд», моделі «Транзит», державний номерний знак [NUMBER] внаслдіок ДТП, яка сталася 23.05.2017? - яка вартість транспортного засобу «Форд», моделі «Транзит», державний номерний знак [NUMBER] у пошкодженому стані після ДТП, яка сталася 23.05.2017? 06.08.2024 від Київського науково - дослідного експертно- криміналістичного центру МВС України надійшов лист, в якому повідомляється про неможливість проведення призначеної експертизи. Ухвалою суду від 30.08.2024 матеріали цивільної справи направлено до Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (04119, м. Київ, вул. Гарета Джонса, 5) для проведення судової автотоварознавчої експертизи відповідно до ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 11.12.2019. 28.10.2024 від Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшов лист в якому повідомляється про неможливість проведення призначеної експертизи. У судове засідання представник позивача не з`явився. Про час та дату повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час та дату судового розгляду повідомлений належним чином. Про причини неявки суд до відома не поставив. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутністю учасників судового розгляду, оскільки неявка сторін не перешкоджає розгляду поданої позовної заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши подані докази, приходить до наступного висновку. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 23 травня 2017 року о 22:00 [PERSON] , керуючи справним автомобілем «Volkswagen Touareg» д.н.з. [NUMBER] , рухаючись автодорогою Київ-Ковель у напрямку Києва, порушив п. 12.3 ПДР України. Виявивши у світлі фар автомобіль «Ford Transit» д.н.з. [NUMBER] з причепом «[NUMBER]», що рухався попутно, водій не вжив заходів для зменшення швидкості або безпечного об`їзду, хоча мав технічну можливість, унаслідок чого сталося зіткнення з причепом вищевказаного автомобіля. З ухвали Олевського районного суду Житомирської області від 20.12.2017 у справі №287/379/17-к вбачається, що [PERSON] визнав свою вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Кримінальне провадження відносно нього було закрито на підставі ст. 46 Кримінального кодексу України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Volkswagen Touareg» д.н.з. [NUMBER] була застрахована у ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» відповідно до умов полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК1 №194150. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем, ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» на підставі Висновку експертного дослідження №1696, складеного ФОП [PERSON] та Висновку (звіт) №82-R/37/4, складеного ТОВ «Всеукраїнська Експертна Компанія «СОВА», визначило розмір страхового відшкодування та здійснило його виплату позивачу в сумі 48 701 грн 13 коп. Отримання даних коштів не заперечується позивачем та підтверджується доводами, викладеними у позовній заяві, а отже, не підлягає доказуванню в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України як обставини, що визнаються учасниками справи. Позивач, не погоджуючись із визначеним розміром страхового відшкодування, звернувся до відповідача із письмовим запитом щодо надання звіту або іншого документа, на підставі якого було здійснено розрахунок суми виплати. Однак листом №17-12/1677 від 08.02.2018 ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» повідомило, що чинним законодавством не передбачено обов`язку страховика надавати страхувальнику або потерпілій особі копії документів, на підставі яких визначено розмір матеріального збитку та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування. З метою встановлення фактичного розміру матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу внаслідок ДТП, позивач звернувся до судового експерта Приватного підприємства «Владас» Шукеля Володимира Володимировича для проведення відповідного експертного дослідження. Згідно з висновком експерта №018/029 від 12.03.2018 вартість траспортного засобу після ДТП складає 8 990,00 грн. Відповідно до ст. 3 закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є зокрема діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Приписами ст. 1188 ЦК України визначений порядок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок взаємодії декількох джерел підвищеної небезпеки, відповідно до якого шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. За змістом ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Положеннями ст. 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Порядок та умови здійснення страхового відшкодування при настанні страхового випадку за договорам (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів визначено Законом. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. Судом встановлено, що сторонами у справі не оспорюються факт дорожньо-транспортної пригоди та отримання позивачем від страховика страхового відшкодування у розмірі 48 701,13 грн. Предметом спору є визначення належного розміру страхового відшкодування та стягнення з відповідача невиплаченої частини, яка, на думку позивача, становить різницю між фактичним розміром завданої шкоди (вартістю транспортного засобу до та після ДТП) та сумою вже виплаченого страхового відшкодування. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Як вбачається з відзиву на позов та доданих до нього матеріалів, ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» зазначає, що відповідно до Висновку експертного дослідження №1696 від 15.06.2017, проведеного ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ford Transit» д.н.з. [NUMBER] перевищувала його ринкову вартість до ДТП, яка становила 69 721,20 грн. Відповідно до положень статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у такому випадку розмір страхового відшкодування визначається як різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП. Згідно зі Звітом №14-R/39/0 від 04.02.2018, складеним ТОВ «Всеукраїнська Експертна Компанія «СОВА», вартість залишків автомобіля після ДТП становила 19 020,07 грн. З урахуванням франшизи у розмірі 2 000,00 грн сума страхового відшкодування була розрахована наступним чином: 69 721,20 грн (вартість до ДТП) - 19 020,07 грн (вартість після ДТП) - 2 000,00 грн (франшиза) = 48 701,13 грн. Зазначену суму страхового відшкодування у розмірі 48 701,13 грн страховою компанією було повністю виплачено позивачу, що останній не оспорюється. Разом з тим, після отримання від позивача Висновку експертного дослідження №018/029 від 12.03.2018, проведеного експертом Шукелем В.В. , відповідно до якого вартість транспортного засобу після ДТП становить 8 990,00 грн, ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» погодилось із зазначеними даними та у судовому порядку визнала, що розмір страхового відшкодування підлягає уточненню. Таким чином, остаточний розрахунок страхового відшкодування складає: 69 721,20 грн (вартість до ДТП) - 8 990,00 грн (вартість після ДТП) - 48 701,13 грн (вже виплачена сума) - 2 000,00 грн (франшиза) = 10 030,07 грн. Як вбачається з відзиву на позов, відповідач не заперечує проти нарахування зазначеної доплати та погоджується з обов`язком компенсувати позивачу частину страхового відшкодування в сумі 10 030,07 грн, згідно з наведеними розрахунками. Суд звертає увагу, що у ході розгляду справи за клопотанням сторони позивача були призначені судові експертизи. На вирішення експерта були поставлені такі питання: ?яка вартість матеріального збитку, спричиненого власнику транспортного засобу «Форд» моделі «Транзит», державний номерний знак [NUMBER] , унаслідок ДТП, що сталася 23.05.2017; ?яка вартість зазначеного транспортного засобу у пошкодженому стані після вказаної дорожньо-транспортної пригоди. 06.08.2024 від Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшов лист, у якому повідомлено про неможливість проведення призначеної експертизи. У подальшому, ухвалою суду від 30.08.2024 матеріали цивільної справи повторно направлено до Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (04119, м. Київ, вул. Гарета Джонса, 5) для проведення судової автотоварознавчої експертизи відповідно до ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 11.12.2019. Однак, 28.10.2024 від вказаного експертного центру знову надійшов лист, у якому зазначено про неможливість проведення експертизи через відсутність оплати за проведення дослідження з боку позивача.. З урахуванням наведеного вище та враховуючи неможливість проведення експертного дослідження без відповідної оплати, суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Враховуючи, що відповідач сплатив на користь позивача лише частину страхового відшкодування та приймаючи до уваги наданий позивачем висновок щодо залишкової вартості пошкодженого транспортного засобу позивача, який не було раніше надано відповідач, суд вважає, що страхове відшкодування має бути доплачено на користь позивача у розмірі 10030,07 грн., виходячи з наступного: 69 721,20 грн (вартість до ДТП) - 8 990,00 грн (вартість після ДТП) - 48 701,13 грн (вже виплачена сума) - 2 000,00 грн (франшиза) = 10 030,07 грн. - сума що підлягає доплаті в якості страхового відшкодування). Суд звертає увагу позивача, що останній не позбавлений права на звернення до суду з позовом до винної в порядку ст.1194 ЦК України, якщо фактичний розмір затрат на ремонт майна (відновлювальний ремонт ) позивача є більшим за суму отриманого страхового відшкодування. З огляду на зазначене вище та враховуючи вимоги чинного законодаства, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. З урахуванням часткового задоволення позову та на підставі статті 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у сумі 328,90 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial