Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] та вказує, що між сторонами 19 червня 2012 року був зареєстрований шлюб у Відділі ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, за актовим записом №978. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . При цьому зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя. Протягом останнього часу між ними постійно виникають конфлікти та суперечки, що призвело до фактичного припинення подружніх відносин. Сторони спільного побуту не ведуть, шлюб носить формальний характер, вважає, що збереження шлюбу є неможливе, а тому просить розірвати шлюб між сторонами. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 вересня 2025 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач, отримавши вказану ухвалу з матеріалами позову, у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Судом установлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Судом установлено, що 19 червня 2012 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у Відділі ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, за актовим записом №978. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31 липня 2012 року). Сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. У частинах 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлені обставини не підтримання сімейних відносин, формального існування шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення для справи. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: approved