Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі свого представника - адвоката Паламарчук В.М., звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 55000,00 грн. та матеріальну шкоду у розмірі 850,00 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 07.08.2024 року о 07 год. 15 хв. поблизу пров. Польового в с. Докучаєвське Харківської області на нього напала собака, яка належить відповідачеві [PERSON] , який їхав велосипедом та позаду нього бігла його собака темно-коричневого кольору бійцівської породи "Пітбуль", без намордника та повідця. Через декілька хвилин після того, як позивач їх побачив, почув, що позаду нього щось наближається та ударом валить його на землю. Усіма своїми силами позивач почав боротися з собакою, кричати і тільки чув, як його тіло розривається на шматки. Після хвилини боротьби з твариною, в його очах пожовтіло, сили його покинули і він почав втрачати свідомість. Вже прийшовши до тями в машині швидкої допомоги побратими розповіли, що на крик позивача прибігли та допомагали відтягувати собаку від позивача. З їхніх слів собаку четверо хлопців намагалися забрати, але та не піддавалась та продовжувала кусати руки, ноги, спину, голову. Після того, як ледве відтягли хлопці собаку, Відповідач сів на свого велосипеда та почав тікати з місця події. Хлопці машиною наздоганяли Відповідача, щоб хоча б записати його дані. Декілька разів перед цією подією Відповідача з його собакою раніше вже бачили біля місця дислокації позивача. В той же день 07.08.2024 року позивача було доставлено до медичної частини в/ч [NUMBER] , де було виконано огляд чергового хірурга та встановлено діагноз: кусані рани лівого передпліччя, правої гомілки, лівого стегна та потиличної ділянки. Після чого, позивача було направлено для подальшого обстеження та лікування до КНП "Обласна клінічна травматологічна лікарня" м. Харків. В лікарні позивача було оглянуто та здійснено опис пошкоджень, а саме кусані рани лівого передпліччя, правої гомілки, лівого стегна та потиличної ділянки. В картці також зазначено, що укуси не спровоковані. Період лікування позивача у лікарні склав 14 днів. У виписці із медичної картки зазначено діагноз: множинні укушені крапкові рани лівого передпліччя, лівої гомілки, укушені рвані рани правого стегна та потиличної ділянки. Проведене лікування: операція - ПХО ран правої гомілки, потиличної ділянки, лівого стегна, лівого передпліччя, антирабічну вакцинацію, згідно схеми, призначеної рабіологом. В довідці №4622 про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу від 21.08.2024 року, зазначено заключний діагноз: множинні укушені крапкові рани лівого передпліччя, лівої гомілки, укушені рвані рани правого стегна та потиличної ділянки; вид непрацездатності пов`язаний з виконанням службових обов`язків. Також позивач зазначає, що відповідач не цікавився його здоров`ям та жодного разу до нього не прийшов, не запропонував допомоги, що свідчить про його байдужість до скоєного. Харківським районним судом Харківської області розглянуто справу та 29.11.2024 року винесено постанову про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.154 КУпАП, у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Зауважує, що адміністративний протокол було складено на відповідача саме за частиною 2 ст.154 КУпАП, що свідчить про повторність адміністративного правопорушення. В обгрунтування завданої моральної шкоди позивач зазначає, що в результаті цієї події він дуже сильно злякався і отримав сильний стрес. Позивач розуміє, що лише завдяки побратимам залишився живим після нападу собаки, бо якби не допомога його товаришів по службі - наслідки могли бути фатальними. На теперішній час відчуває значне погіршення стану свого здоров`я, ніж було раніше, постійно знаходиться в стані порушення сну, втратив душевний спокій, з`явилися страшні сновидіння, собаки викликають у нього страх, від гавкоту будь-якої собаки постійно лякається, що зводить до погіршення стану його психічного здоров`я. Порушився звичайний ритм життя. Особливо обурений тим, що для відновлення справедливості та компенсації понесених витрат хоча б на відновлення свого здоров`я, змушений звертатися за захистом до суду. Моральну шкоду оцінює в 55000 грн. та матеріальну шкоду у розмірі 850,00 грн. Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 09.04.2025 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, справу призначено до розгляду у підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 24.06.2025 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила про їх задоволення, надавши пояснення аналогічні викладеним в позові. Відповідач у судові засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову (відзиву) та заяви про розгляд справи без його участі не надав. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України, відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача, на думку суду, свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, встановив обставини та відповідні до них правовідносини. Згідно ст.ст.76-82 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що відповідно до постанови Харківського районного суду Харківської області від 29.11.2024 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 154 КУпАП (протокол серії ВАД №255605 від 01.09.2024 року) встановлено, що 07.08.2024 року о 08:40 год. Зал В.М. поблизу пров.Польового в с.Докучаєвське, вигулював собаку породи «Пітбуль» без повідця та намордника, внаслідок чого, собака вкусив [PERSON] за ногу, заподіявши шкоди здоров`ю. Постанова набрала законної сили 14.12.2024 року. З пояснень представника позивача та позовної заяви встановлено, що 07.08.2024 року о 07:15 год. поблизу пров. Польового в с.Докучаєвське на позивача напала собака відповідача породи «Пітбуль», після чого позивача було доставлено на кареті швидкої допомоги у лікарню. Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого КНП Харківської обласної ради «Обласна клінічна травматологічна лікарня» за №4622 від 21.08.2024 року лікарем [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , діагноз: множинні укушені крапкові рани лівого передпліччя, лівої гомілки, укушені рвані рани правого стегна та потиличної ділянки. Проведене лікування: операція - ПХО ран правої гомілки, потиличної ділянки, лівого стегна, лівого передпліччя, антирабічну вакцинацію, згідно схеми, призначеної рабіологом. В довідці № 4622 про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу від 21.08.2024 року, зазначено заключний діагноз [PERSON] : множинні укушені крапкові рани лівого передпліччя, лівої гомілки, укушені рвані рани правого стегна та потиличної ділянки; вид непрацездатності пов`язаний з виконанням службових обов`язків. Згідно ст. 12 Закону України "Про захист тварин від жорстокого поводження" - право власності або інші речові права особи, яка утримує тварину, обмежені обов`язком дотримання норм і вимог цього Закону. Шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує. Відповідно до Постанова КМУ від 10.11.2021 року № 1164, собака породи «Піт-бультер`єр американський» віднесена до переліку небезпечних порід собак, тому діяльність, пов`язана з її утриманням є джерелом підвищеної небезпеки. Страхування відповідальності власників собак обов`язкове для власників порід, які входять до спеціального переліку. Цей перелік включає собак, що вважаються потенційно небезпечними, Натомість, відомостей, що відповідальність власника «Піт-бультер`єр американський» була застрахована, матеріали справи не містять. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст.1187 ЦК України: між іншим «Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.» В судовому засіданні встановлено, з показань представника позивача, що матеріальна шкода в розмірі 850 гривень, полягає в пошкодженні майна, а саме взуття, але будь-яких доказів з цього приводу не має. Суд вважає, що позивачем не доведено належними доказами спричинення йому матеріальної шкоди на суму 850,00 грн., яка є вартістю зіпсованого взуття, оскільки позивачем не надано доказу на підтвердження спричинення матеріальної шкоди, а саме зіпсування взуття та його вартість. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості. Представник позивача в поясненнях вказувала, що позивач отримав моральні страждання, після перенесеного сильного стресу, відчував фізичний біль, змушений був проходити курс лікування, в тому числі і антирабічну вакцинацію, згідно схеми, призначеної рабіологом. Позивач, який є військовослужбовцем, в позові зазначає, що він лише завдяки побратимам залишився живим після нападу собаки, бо якби не допомога його товаришів по службі - наслідки могли бути фатальними. На теперішній час відчуває значне погіршення стану свого здоров`я, постійно знаходиться в стані порушення сну, втратив душевний спокій, з`явилися страшні сновидіння, собаки викликають у нього страх, від гавкоту будь-якої собаки постійно лякається, що зводить до погіршення стану його психічного здоров`я. Порушився звичайний ритм життя. Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що відповідачем були порушені вимоги законодавства щодо порядку тримання собак в населених пунктах та їх вигулу, в наслідок чого позивачу була завдано шкода, яка підлягає відшкодуванню. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування моральної шкоди в розмірі 55000.00 грн., проте суд вважає її завищеною, беручи до уваги принципи розумності та справедливості, стягує з відповідача на користь позивача 50000,00 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач відповідно до п.12 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", звільнений від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь Держави у розмірі 1211,20 грн. На підставі ст.ст. 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України,

Outcome: approved