Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Яремчук Л.В, звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Томаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини. В обгрунтування позову зазначив, що 14.07.2001 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого мають двох доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалось, шлюбні відносини припинили у 2015 році. Після фактичного припинення шлюбних відносин та ведення господарства відповідачка народила сина [PERSON] , [INFO] , зареєструвала його народження у Марганецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №225. У період з січня 2015 року по теперішній час відповідачка проживає окремо, про батька дитини йому нічого не відомо. Батьком дитини [PERSON] , [INFO] себе не визнає, просить суд виключити відомості про батьківство, його [PERSON] з актового запису№225 внесеного Марганецьким відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області про народження [PERSON] , [INFO] . 01.08.2025 року відповідач надала відзив на позовну заяву, просить суд відмовити у задоволенні позову виходячи наступних підстав. Позивач [PERSON] достовірно знав, що він не є біологічним батьком дитини, оскільки разом не проживали, інтимних стосунків не мали. Біологічний батько звертався до позивача з проханням подати на розлучення та зареєструвати дитину в органах РАЦ, але позивач свідомо відмовлявся, що призвело до реєстрації позивача як батька дитини. Протягом 9 років позивач не ставив під сумнів своє батьківство, не подавав жодних позовів до суду, не вимагав ДНК-тесту, що свідчить про прийняття ним ролі батька свідомо. Третя особа Томаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) пояснень щодо позову до суду не надало. В судовому засіданні представник позивача адвокат Яремчук Л.В. позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Додатково пояснила, що позивач знав, що дитина не його, оскільки тривали час він не проживав однією сімєю з [PERSON] .. Також знав, що відповідачка записала дитину на нього, він не заперечував поти цього, весь цей час дитина вважає його батьком. На теперішній час батьківство не визнає і просить суд виключити щодо нього відомості про батька дитини в актовому записі, оскілкьки він не бажає сплачувати аліменнти на утримання дитини.. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] підтвердила обставини викладені в позовній заяві та пояснила, що позивач завжди знав, що він не є біологічним батьком дитини, знав з моменту реєстрації дитини, що в свідоцтві про народження він записаний як батько дитини. Заперечує проти виключення запису про батьківство, оскільки він взяв на себе відповідалдьність бути батьком дитини, дитина вважає його своїм рідним батьком. Вислушавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За вимогами ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони по справі проживали в зареєстрованому шлюбі з 14.07.2001 року, який розірвано згідно рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 04 травня 2017 року (а.с.7-9). За час перебування у шлюбі у них народилися доньки: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.5-6). [INFO] народився [PERSON] . В актовому записі про народження батьком [PERSON] записаний [PERSON] (а.с.4). Оскільки на час народження дитини позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, то реєстрація народження дитини здійснювалась на підставі ч. 1 ст. 122 СК України, згідно якої дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя, та ст. 133 СК України, згідно якої якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. За змістом ст.\~136\~СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком та дитиною. У разі доведеності відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 27 постанови від 12.06.2009 № 2 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (статті 58, 59\~ЦПК (1618-15)) в порядку, передбаченому статтями 185, 187, 189\~ЦПК (1618-15). Крім того пунктом 11\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.2006\~№ 3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ відносно\~батьківства,\~материнства і\~стягнення аліментів» роз`яснено, що судам слід ураховувати, що відповідно до ст.\~136\~СК (2947-14) оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.\~136\~СК (2947-14), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Відповідно до ч.5 ст. 136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. Як вбачається з пояснень представника позивача та відповідачки, позивач [PERSON] на момент народження [PERSON] , [INFO] , достеменно знав, що він не є біологічним батьком цієї дитини, знав, що в свідоцтві про народження записаний батьком цієї дитини, але на протязі 9 років свідомо визнавав своє батьківство. Враховуючи вище наведене, у зв`язку з тим, що позивач в силу ч.5 ст. 136 СК України не має права оспорювати батьківство стосовно дитини [PERSON] , [INFO] , суд приходить до висновку, що в задоволенні позову про виключення відомостей про батьківство, його [PERSON] з актового запису№225 внесеного Марганецьким відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області про народження [PERSON] , [INFO] слід відмовити. У відповідності до вимог ст.\~141\~ЦПК України у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог судові витрати покладаються на позивача. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed