Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

У серпні 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , по якій просить виключити з актового запису № 71 від 25.10.2013 року про народження [PERSON] , [INFO] , складеного Виконавчим комітетом Новенської селищної ради м. Кіровоград Кіровоградської області відомості про [PERSON] , [INFO] , громадянина України як батька [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в 2013 році позивач проживав однією сім`єю з відповідачкою без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народився син [PERSON] , в зв`язку із чим відповідно до спільної заяви: позивача, як батька, та [PERSON] , як матері, Виконавчим комітетом Новенської селищної ради м. Кіровоград Кіровоградської області, складено актовий запис № 71 від 25 жовтня 2013 року про народження [PERSON] , в який внесені відомості про позивача, як його батька, та [PERSON] , як матір. Вже після народження дитини позивач дізнався, що у відповідачки були відносини з іншим чоловіком, тому виникли сварки, що призвело до розірвання стосунків. На дату реєстрації народження дитини позивач не знав, що син [PERSON] не його дитина. За вказаних обставин вимушений звернутись до суду з позовом про оспорювання батьківства та виключення даних про батька з актового запису про народження [PERSON] . Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10\~листопада 2023\~року відкрито провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 травня 2024 року,\~за клопотанням\~сторони позивача,\~по справі\~призначено судову молекулярно-генетичну експертизу. До суду 08.08.2024 року надійшло повідомлення судового експерта Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України про неможливість проведення судової експертизи. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18.09.2024 року поновлено провадження по справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23\~жовтня 2024\~року за\~клопотанням сторони\~позивача,\~по справі\~призначено судову молекулярно-генетичну експертизу. До суду 13.01.2025 року надійшло повідомлення заступника директора Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Андрія Одарченко про неможливість проведення судової експертизи. 20\~березня 2025\~року ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда поновлено провадження по справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05\~травня 2025\~року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті /а.с. 185-186/. У зв`язку з набранням чинності 25.04.2025 Закону України від 26.02.2025 № 4273-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» найменування Кіровського районного суду міста Кіровограда змінено на Фортечний районний суд міста Кропивницького. Сторони в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у їх відсутність, вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач подала до суду заяву, в якій визнала позовні вимоги в повному обсязі; просила розгляд справи проводити у її відсутність. Суд, в межах наданих доказів, вислухавши виступи учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст.\~12,\~частиною 1\~ст.\~81\~ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За нормами ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом встановлено, що в 2013 році позивач проживав однією сім`єю з відповідачкою без реєстрації шлюбу. [INFO] народився [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень 25 жовтня 2013 року зроблено відповідний актовий запис за № 71. Його батьками вказано: батько - [PERSON] , мати [PERSON] . Вказане підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00040349092 від 01.07.2023 року /а.с.9-10/. Після народження дитини позивач дізнався, що у відповідачки були відносини з іншим чоловіком, що призвело до розірвання стосунків. На дату реєстрації народження дитини позивач не знав, що син [PERSON] не його дитина. 29 травня 2024 року відповідач - [PERSON] подала до суду заяву, в якій визнала позовні вимоги в повному обсязі, надавши копію паспорту, копію свідоцтва про шлюб та Витяг з державного реєстру щодо підтвердження дошлюбного прізвища /а.с.93-96/. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи. За клопотанням сторони позивача, по справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручити експертам Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України /а.с.105-107/. Згідно листа експертної установи від 17.06.2024 року, зазначено, що для проведення експертизи потрібно прибути всім учасникам 04.07.2024 року з 09.00-12.00. 08.08.2024\~року судом\~отримано повідомлення\~від заступника\~директора Кіровоградського\~науково-дослідного\~експертно-криміналістичного\~центру МВС\~України про неможливість виконання експертизи, в зв`язку з неявкою 04.07.2024 року сторін на експертизу/а.с.124-126/. Згідно клопотання експертної установи від 02.12.2024 року, зазначено, що для проведення експертизи потрібно прибути всім учасникам 12.12.2024 року з 09.00-12.00. 13.01.2025\~року судом\~отримано повідомлення\~від заступника\~директора Кіровоградського\~науково-дослідного\~експертно-криміналістичного\~центру МВС\~України про неможливість виконання експертизи, в зв`язку з неявкою 12.12.2024 року відповідача та дитини в експертну установу /а.с.193-195/. Відповідач повідомлялася щодо клопотання експерта, однак не з`явилася для відібрання біологічних зразків, про дату, час та місце проведення забору зразків була повідомлена належним чином. Проте, згідно повідомлень експерта, вказану експертизу неможливо було провести, оскільки відповідач та дитина не з`явились до експертної установи. Відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. При ухваленні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Будь-яких доказів на спростування доводів позивача стороною суду не надано. Крім того, суд враховує, що оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце відібрання біологічних зразків, проте свідомо жодного разу не з`явився до експертної установи, про причини неявки не повідомляв, тому розцінює його дії як намагання уникнення від проведення експертизи та отримання її результатів. Відповідно ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. За правилами ст. 134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Статтею 51 Конституції України, ч.ч. 2, 3 ст.\~5\~СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцією та законами України, у тому числі статтями 15, 16 ЦК України та статтями 3, 4 ЦПК України і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право порушено. У разі доведення в установленому законодавством порядку обставин, якими обґрунтовувалися вимоги, особа має суб`єктивне матеріальне право на їх задоволення. Отже,\~об`єктом\~захисту є\~порушене,\~невизнане або\~оспорене право\~чи цивільний\~інтерес,\~саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначає Сімейний кодекс\~України (стаття 1). Відповідно до частини восьмої та дев`ятої статті 7\~СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Так, порядок визначення походження дитини регулює глава 12 СК України. Як передбачено частиною 1 статті 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Згідно з\~вимогами статті\~125\~СК України,\~якщо мати\~та батько\~дитини не\~перебувають у\~шлюбі між\~собою,\~походження дитини\~від матері\~визначається на\~підставі документа\~закладу охорони\~здоров`я\~про народження\~нею дитини. Якщо\~мати та\~батько дитини\~не перебувають\~у шлюбі\~між собою,\~походження дитини\~від батька\~визначається: за\~заявою матері\~та батька\~дитини; за рішенням суду. Походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану (ст.. 126 СК України). Відповідно до частини 1 та 2 статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття (частина 3 статті 136 СК України). За змістом частини 5, 6 статті 136 СК України, не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої\~статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~Кодексу України» судам слід ураховувати, що відповідно до ст.\~136\~СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Пунктами 2.13, 2.13.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства\~Юстиції України\~від 12\~січня 2011\~року №\~96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Таким чином, враховуючи викладене, беручи до уваги заяву відповідача про визнання позовних вимог в повному обсязі, суд вважає вимоги позивача щодо внесення змін до актового запису є обґрунтованими, такими, що підтверджуються матеріалами справи. Відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, є однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства (п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України). У відповідності до ст. 141 ЦПК України,\~суд стягує\~з відповідача\~на користь\~позивача судовий\~збір в\~розмірі 1\~073,60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved