Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором №14946-02/2024 від 09.02.2024 у загальному розмірі 40 000 (сорок тисяч) гривень та витрати за сплату судового збору у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 09.02.2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №14946-02/2024, в межах якого товариство надало Відповідачу кредит у гривні у безготівковій формі, шляхом перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої відповідачем надано первісному кредитору, а відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені Кредитним договором. Укладення Договору здійснюється Сторонами за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт товариства. Електронна ідентифікація Споживача здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет, шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, що вказаний ним при вході. При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства. 20.06.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №20062024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до\~Реєстру Боржників\~за кредитними\~договорами,\~укладеними між\~Позичальником та\~ТОВ «Аванс\~Кредит»,\~від 20.06.2024 до Договору\~факторингу №20062024\~від 20.06.2024,\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» набуло\~права грошової\~вимоги до\~Відповідача у загальному\~розмірі 40 000 (сорок тисяч) гривень, з яких: - 10 000 (десять тисяч) гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 30 000 (тридцять тисяч) гривень - сума заборгованість за відсотками. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором, у зв`язку з чим позивач звертається до суду. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторони про інше. Беручи до уваги, те що при відкритті провадження у справі визначено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні), враховуючи те, що від сторін у справі не надійшло клопотання про інший порядок розгляду, зокрема з викликом сторін в судове засідання, тому розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами та з дотриманням, визначеного ст. 275 ЦПК України строку, а саме суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідач повідомлений про наявність справи у суді, своєчасно та належним чином, про що свідчить поштовий конверт, який направлявся на адресу місця реєстрації відповідача рекомендованим листом з повідомленням, відзиву, клопотань чи будь-яких заяв щодо розгляду справи до суду не подавав (а.с. 44-45). Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим. Проте, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався, жодних заяв чи клопотань до суду не надсилав. У відповідності до ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений судом про розгляд вказаної справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. За правилами статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 1054 ЦК України визначено: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Матеріали справи свідчать, що 09.02.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено договір №14946-02/2024 про надання фінансового кредиту, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 10 000 гривень, строком на 120 днів, дата погашення кредиту 07.06.2024. Денна процентна ставка становить 2,50%. Кредит надається Клієнту у безготівковій формі на рахунок Клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4149 - 50хх - хххх - 0402 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Клієнт має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або кінцевого строку виплати кредиту, установлених Договором, на підставі поданого до Товариства звернення із зазначеною датою в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора) кожного разу під час такого ініціювання. Ініціювання споживачем продовження (лонгаци, пролонгації) строку кредитування/сгроку договору відбувається без змін умов попередньо укладеного договору в бік погіршення для споживача (а.с. 5-11, 18-20). Клієнт може прийняти (акцептувати) пропозицію укласти Кредитний договір, або відмовитися від пропоозиці. За користування кредитом Товариством нараховуються виключно проценти. Сторони домовилися, що првернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього Договору. Порядок нарахування платежів за прострочення Клієнтом виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за цим Договором передбачено в п.5.3. цього Договору. Сума кредиту, проценти за користування кредитом, нарахована неустойка (у разі наявності) складають заборгованість за Договором. Заборгоранісгь підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок Товариства у строк, встановлений Договором. Нарахування процентів за цим Договором здійснюється в межах строку кредитування, зазначеного в п. 1.2. Договору, починаючи з дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на рахунок, вказаний Клієнтом). При цьому проценти за користування кредитом нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня. Пунктом 5.3. Договору передбачено, що у випадку прострочення Клієнтом терміну сплати чергового платежу, визначеного в Графіку платежів, Товариство нараховує неустойку у виді пені у розмірі 0,2 % від суми заборгованості за кожний день прострочення з урахуванням обмежень, встановлених чинним занодавством. Відповідно до п. 4.1.4. Договору, Товариство має право без згоди Клієнта відступити право вимоги за даним Договором третій особі, в зв`язку, з чим відбудеться заміна сторони - кредитодавця за цим Договором, але з обов`язковим повідомленням Клієнта про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення. Тобто на момент укладення договору про споживчий кредит, відповідач розумів, що право вимоги за зобов`язанням за цим договром можуть бути передані будь-яким третім особам. Додатком №1 до договору №14946-02/2024 від 09.02.2024 є графік платежів у вигляді таблиці обчислення загальної вартості кредиту споживача з розрахунком за увесь період кредитування (зв. бік а.с. 7-8). Згідно паспорту споживчого кредиту, [PERSON] отрмав 10 000 грривень, строком на 120 днів для на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, шляхом переказу на поточний рахунок споживача за реквізитами вказаної ним банківської картки. Процентна ставка - 2,50% в день, що становить 912,50% річних; загальні витрати за кредитом 30 000 гривень, Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за увесь строк користування кредитом (у т. ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 40 000 гривень; Реальна річна процентна ставка 101094,05% річних (а.с. 9-10). Зазначені застереження: наведені обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування, викладених вище, і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишатиметеся дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Використання інших способів надання кредиту та/або зміна інших вищезазначених умов кредитування можуть мати наслідком застосування іншої реальної річної, процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача. Визначений порядок повернення кредиту: Кількість та розмір платежів, періодичність внесення вказується в Графіку платежів. Проценти сплачуються кожні 30 днів. Розмір платежу 7 500 гривень; Кількість платежів - 4 шт., Сума кредиту сплачується в останній день строку кредитування. Розмір платежу може змінюватися у бік зменшення у зв`язку з достроковим погашенням кредиту. Також передачені наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит: за порушення виконання споживачем зобов`язань за договором про надання фінансового кредиту (порушення Графіку платежів) передбачено: пеня у розмірі 0,2% від суми заборгованості за кожен день прострочення з урахуанням обмежень встановленим чинним законодавством України. Договір про надання фінансового кредиту разом з таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача (графіком платежів) та реальної річної процентної ставки за договром про споживчий кредит, Паспорт кредиту та Умови отримання финансових кредитів у ТОВ «Аванс Кредит», розміщені на офіційному сайті товариства та з якими позичальник ознайомився до укладення Договору та які підписано електронним підписом позичальника - одноразовим ідентифікатором W0857, про що свідчить позначка часу АЦСК (а.с. 7, 8, 10). Отже, між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на основі кредитного договору, що врегульовано статтями 1046, 1054 Цивільного кодексу України. Цей Договір укладено в електронній формі, що згідно п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» за правовими наслідками прирівнюється до укладення Договору в письмовій формі та підписаного власноручно, що підтверджується протоколом електронного підпису та абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України. [PERSON] був ідентифікованй у інформаційно-телекомунікаційній системі товариства за допомогою особистих даних, які він залишив при реєстрації, відповідно до умов надання фінансового кредиту. Сторони дійшли згоди усіх істотних умов договору, щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки, а також [PERSON] був обізнаним, що право грошової вимоги може бути відступлено будь-якій третій особі за Договором із заміною кредитора у зобов`язанні відповідно до норм ЦПК, згідно п. 4.1.4. договору (а.с. 6). Переказ грошових коштів на карту [PERSON] , у розмірі 10 000 гривень на банківську картку № [NUMBER] , яку Відповідачем вказано особисто при укладенні договору на сайті товариства ТОВ «Аванс Кредит», підтверджується довідкою платіжного провайдера ТОВ «Універсальні платіжні рішення», що надає послугу з переказу кощтів без відкриття рахунків (свідоцтво серії ФК №342 від 02.10.2012 та має відповідну ліцензію Національного банка України №21/788-рк від 01.05.2023), на підставі договору про переказ коштів з ТОВ «Аванс Кредит» №ФК-П-2022/01-1 від 2022-01-12: «Відповідно до зазначеного договору було успішно прийнято платежі на користь ТОВ «Аванс Кредит»: 09.02.2024 18:55:17 на суму 10 000 гривень, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі іРау.uа - 341836502, призначення платежу: Зарахування 10 000 грн на карту [NUMBER] » (а.с. 11). Отже, позивачем підтверджено перерахування [PERSON] грошових коштів у розмірі 10 000 гривень, сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 20.06.2024, [PERSON] перед ТОВ «Аванс Кредит» мав загальну суму заборгованості у розмірі 40 000 (сорок тисяч) гривень, з яких: 10 000 (десять тисяч) гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 30 000 (тридцять тисяч) гривень - сума заборгованість за відсотками (а.с. 18-19). 20.06.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений Договір факторингу №20062024, згідно з умовами якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимагати від Боржників належного виконання всіх зобов`язань за Кредитними договорами, в тому числі і за договором №14946-02/2024 від 09.02.2024, укладеному між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] , що підтверджується копією договору та актом приймння-передачі реєстру боржників від 20.06.2024 до договору факторингу №20062024, затверджених обома сторонами цього договору (а.с. 12-17). Згідно Договору факторингу. Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору (АКТ прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу додається). В день, коли здійснюється Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників, Клієнт зобов`язаний передати Фактору інформацію згідно Реєстру Боржників в електронному вигляді за формою, наведеною у Додатку №4 до цього Договору, на підставі Акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру Боржників в електронному вигляді (Додаток № 5). Клієнт відступив Фактору Права Вимоги за укладеним кредитним договором згідно Реєстру Боржників, в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги. Актом прийому-передачі реєстру боржників за договором-факторингу №20062024 від 20.06.2024 підтверджено перехід прав вимоги боржників ТОВ «Аванс Кредит» до ТОВ «ФК «ЄАПБ», що затверджено обома сторонами договору (а.с. 15). Згідно платіжної інструкції № 21517 від 26.06.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» перераховано на рахунок ТОВ «Аванс Кредит» загальну суму у розмірі 4 377 213,14 гривень, у призначенні платежу вказано оплата за відступлення прав вимоги, згідно договору факторингу №20062024 від 20.06.2024 (а.с. 16). Тобто ТОВ «ФК «ЄАПБ» виконало умови договору факторингу, щодо оплати на умовах, визначених тим Договором, у зв`язку з чим набуло право вимоги за кредитним договором №14946-02/2024 від 09.02.2024 до [PERSON] , у загальному розмірі 40 000 (сорок тисяч) гривень, з яких: 10 000 (десять тисяч) гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 30 000 (тридцять тисяч) гривень - сума заборгованість за відсотками, відповідно до витягу з реєстру боржників (а.с. 17). У такий спосіб, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набувши статусу нового кредитора у Договорі №14946-02/2024 від 09.02.2024 про надання фінансового кредиту, отримало право пред`явлення вимоги до [PERSON] про погашення наявної у нього заборгованості за цим договором кредиту. Згідно розрахунку реєстру боржників, що є додатком №1 до договору факторингу №20062024 від 20.06.2024, станом на 20.06.2024, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК «ЄАПБ», у загальній сумі складає 40 000 (сорок тисяч) гривень, з яких: 10 000 (десять тисяч) гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 30 000 (тридцять тисяч) гривень - сума заборгованість за відсотками (а.с. 17). \~ \~ \~ \~Надані виписки сформовані ФГВФО на підставі норм чинного законодавства. Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. За змістом статей 626,628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. За статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором. У відповідності до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно до положень статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За статями 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно з частиною 2 статті 517 Цивільного кодексу України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факт не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено. Відповідно до частини 1 статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з частиною першою статті 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною третьою статті 12 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У пункті 3 частини 2 статті 129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі №760/7792/14-ц. При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Суд зауважує, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ані ТОВ «Аванс Кредит», ані ТОВ «ФК «ЄАПБ» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Отже, позивачем надані належні та допустимі докази, які приймаються судом і є підставою для задоволення позову. У свою чергу відповідачем не надано доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Відповідність розрахунку та розмір заборгованості не були спростовані відповідачем ані змістовними запереченнями, ані окремим контррозрахунком, а тому при ухваленні рішення суд керується розрахунком позивача. Факт користування кредитними коштами відповідачем також не спростовано, доказів наявності боргу у іншому розмірі не надано. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивач ставить питання про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором №14946-02/2024 від 09.02.2024, у загальному розмірі 40 000 (сорок тисяч) гривень, з яких: 10 000 (десять тисяч) гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 30 000 (тридцять тисяч) гривень - сума заборгованість за відсотками. Ця сума підлягає стягненню з відповідача. Отже, враховуючи, що [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань належним чином не виконав, доказів, які б спростовували правильність складеного позивачем розрахунку заборгованості або його часткового погашення не надав, підстав для звільнення відповідача від обов`язку з повернення використаних ним кредитних коштів у вказаному розмірі, або для зменшення вказаної суми боргу матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у загальному розмірі розмірі 40 000 (сорок тисяч) гривень, з яких: 10 000 (десять тисяч) гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 30 000 (тридцять тисяч) гривень - сума заборгованість за відсотками. Отже, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази, надаючи їм належну оцінку згідно із положеннями ЦПК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За приписами ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, враховуючи приписи статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених ним судових витрату у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved