Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (надалі - АТ "ПУМБ") звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування\~заявлених вимог\~позивач зазначає,\~що 04.07.2023 року на підставі заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від [PERSON] було відкрито поточний рахунок у формі IBAN: [NUMBER] у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки. Підписавши вказану заяву на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб відповідач беззастережно прийняв публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі. Згідно з випискою по рахунку (інформацією про рух коштів) відповідача, IBAN: [NUMBER] , 27.09.2023 року на його рахунок було зараховано перекази: - на суму 22998 грн. 35 коп., час операції 20:12:38 год.: - на суму 17730 грн. 00 коп. час операції 20:12:38 год. Зарахування коштів відповідачу 27.09.2023 року о 20:12:38 год. є помилковим та відбулося виключно за рахунок коштів АТ «ПУМБ», у зв`язку з допущеною технічною помилкою в автоматизованій системі «Андромеда». Між ТОВ «ВЕЛЬЮТЕК» та АТ «ПУМБ» укладено договір поставки програмної продукції №2079/12.2 від 30.06.2022 року, згідно з умовами якого розробник розробляє та поставляє програмну продукцію, шляхом передачі банку майнових прав інтелектуальної власності на створену програмну продукцію. Конкретні умови поставки та вимоги до програмної продукції встановлюються у відповідних замовленнях. 31.07.2023 року АТ «ПУМБ» було здійснено замовлення №8 на поставку програмної продукції, яке передбачило оновлення функціоналу програмного забезпечення «PUMB ANDROMEDA» (ПУМБ АНДРОМЕДА). ТОВ «ВЕЛЬЮТЕК» було розроблено програмну продукцію за замовленням №8 та передано на підставі акту прийому-передачі програмної продукції від 31.08.2023 року. Згідно листа ТОВ «ВЕЛЬЮТЕК» за вих.10.1 від 28.09.2023 року працівниками розробника в межах замовлення №8 було розроблено ряд не функціональних змін з метою покращення загального технічного процесу закриття операційного дня банку (End of Day), програмного коду програмного забезпечення, а також доповнення інструментів моніторингу для вдосконалення АС «Андромеда». При виконанні поставленого завдання була допущена технічна помилка при введенні помилкового коду універсального методу «PostPayments», що призводить до повторних операцій переказу коштів, які не ініціюються платниками, - є результатом технічної помилки. Наслідком технічної помилки є створення а АБС «ІТМ» (автоматизована банківська система, яка здійснює керування транзакціями у банку) для кодної операції парної (подвійної) транзакції. Вказане призводить до помилкового дублювання банком переказів, які були зараховані на рахунки клієнтів банку. Помилкове дублювання переказів внаслідок технічної помилки фіксується в банківських системах обліку переказів як «Andromedas transaction» та здійснюється виключно за рахунок коштів банку. Зазначену технічну помилку було усунуто 28.09.2023 року. Таким чином, внаслідок допущеної технічної помилки в АС «Андромеда» АТ «ПУМБ» 27.09.2023 року о 20:12:38 год. здійснено одночасно два помилкових перекази на рахунок відповідача, зарахувавши власні кошти відповідачу на загальну суму 28344,90 гривень. Після виявлення помилки щодо помилкового та безпідставного зарахування грошових коштів на рахунок відповідача та у зв`язку із здійсненням ним видаткових операцій понад суму залишку власних коштів по рахунку відповідача утворилась сума неповернутого боргу в сумі 28344,90 гривень. Станом на дату звернення АТ «ПУМБ» до суду безпідставно набуті відповідачем грошові кошти у розмірі 28344,90 гривень у добровільному порядку позивачу не повернуті у зв`язку з чим банк вимушений повертати власні кошти у судовому порядку. Просить стягнути з відповідача на користь АТ «ПУМБ» безпідставно набуть грошові кошти у розмірі 28344,90 гривень та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 24 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від представника відповідача [PERSON] [PERSON] 20.03.2025 та 08.05.2025 до суду надійшли заяви, в яких останній просить зупинити провадження в зв`язку з тим, що [PERSON] проходить службу в лавах Збройних Силах України. Ухвалою суду від 28.05.2025 було відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач та його представник відзив на позов до суду не надали, про причину неявки не повідомив. Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений завчасно належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи 13.10.2025 до суду не надходило. Відповідно до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за місцем реєстрації, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи за його відсутності не подав, крім того, відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин. Оскільки сторони не з`явились у судове засідання, то відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, суд дійшов таких висновків. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 04.07.2023 року [PERSON] підписав заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «ПУМБ». Підписавши вказану заяву, відповідач беззастережно підтвердив, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, у повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть їй бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодилася з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості банку). У заяві [PERSON] просив відкрити йому пакет послуг «всеКАРТА_UAH» №316107669. На підставі вказаної заяви [PERSON] відкрито поточний рахунок № [NUMBER] у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки. Згідно з випискою по рахунку (інформацією про рух коштів) [PERSON] , за рахунком: [NUMBER] , 27.09.2023 року на рахунок відповідача зараховано наступні перекази: - на суму 22998 грн. 35 коп., час операції 20:12:38 год.: - на суму 17730 грн. 00 коп. час операції 20:12:38 год. Між ТОВ «ВЕЛЬЮТЕК» (розробник) та AT «ПУМБ» (банк) укладено Договір поставки програмної продукції № 2079/12.2 від 30.06.2022 року згідно з умовами якого розробник розробляє та поставляє Програмну продукцію, шляхом передачі Банку майнових прав інтелектуальної власності на створену Програмну продукцію (виключні права на володіння, користування і розпорядження, тощо). Конкретні умови Поставки та вимоги до Програмної продукції встановлюються у відповідних замовленнях (п.п.2.1, 2.2. Договору). 31.07.2023 року AT «ПУМБ» було здійснено замовлення № 8 на поставку Програмної продукції, яке передбачало оновлення функціоналу Програмного забезпечення «PUMB ANDROMEDA» (ПУМБ АНДРОМЕДА). ТОВ «ВЕЛЬЮТЕК» було розроблено Програмну продукцію за замовленням № 8 та передано на підставі Акту прийому-передачі Програмної продукції від 31.08.2023 року. Згідно з листом ТОВ «ВЕЛЬЮТЕК» за вих. № 10.1 від 28.09.2023 року працівниками розробника в межах замовлення № 8 було зроблено ряд нефункціональних змін з метою покращення загального технічного процесу закриття операційного дня банку (End of Day), програмного коду програмного забезпечення, а також доповнення інструментів моніторингу для вдосконалення процесів аналізу поведінки на супроводження програмного забезпечення АС «Андромеда». При виконанні поставленого завдання була допущена технічна помилка при введенні помилкового коду універсального методу "PostPayments", що призводить до повторних операцій переказу коштів, які не ініціюються платниками, - є результатом технічної помилки. Наслідком технічної помилки є створення в АБС «ІТМ» (автоматизована банківська система, яка здійснює керування транзакціями у Банку) для кожної операції парної (подвійної) транзакції. Вказане призводить до помилкового дублювання Банком переказів, які були зараховані на рахунки клієнтів Банку. Помилкове дублювання переказів внаслідок технічної помилки фіксується в банківських системах обліку переказів як «Andromedas transaction» та здійснюється виключно за рахунок коштів Банку. Зазначену технічну помилку було усунуто 28.09.2023 року. Таким чином, внаслідок допущеної технічної помилки в АС «Андромеда» АТ «ПУМБ» 27.09.2023 року о 20:12:38 год., здійснило одночасно два помилкових переказів на рахунок відповідача, зарахувавши власні кошти відповідачу на загальну суму 28344,90 гривень. За умовами укладеного договору банківського рахунку між АТ «ПУМБ» та [PERSON] не передбачено, що банк здійснює дублювання за рахунок власних коштів переказів, які були здійснені на рахунок відповідача протягом відповідного операційного дня. Відповідно до п. 3.12 розділу ІІ ДКБО клієнт зобов`язаний повертати банку помилково зараховані на картковий рахунок і отримані клієнтом кошти в триденний строк з моменту отримання коштів або відповідної вимоги Банка. Після помилкового зарахування AT «ПУМБ» власних коштів відповідачем здійснювалися видаткові оперції понад суму залишку власних коштів, що підтверджується випискою по рахунку (інформацією про рух коштів) відповідача. Після виявлення помилки щодо помилкового та безпідставного зарахування грошових коштів на рахунок відповідача та у зв`язку із здійсненням ним видаткових операцій понад суму залишку власних коштів по рахунку відповідача утворилась сума неповернутого боргу в розмірі 28344,90 гривень. З метою досудового врегулювання спору АТ «ПУМБ» було направлено [PERSON] повідомлення про помилкову платіжну операцію від 10.10.2023 року за вих. № КНО-14.8/3. Станом на дату звернення АТ «ПУМБ» до суду безпідставно набуті відповідачем грошові кошти у розмірі 28344,90 гривень, у добровільному порядку позивачу не повернуті. Згідно з ч. 1\~ст. 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. При цьому, обов`язок повернути безпідставно отримане майно є різновидом цивільно-правової санкції, а не мірою відповідальності. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до ч. 1\~ст. 1213 ЦК України\~набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) та від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19) зроблено висновок, що предметом регулювання\~глави 83 ЦК України\~є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої\~статті 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення\~глави 83 ЦК України\~застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень\~глави 83 ЦК України. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених\~статтею 11 ЦК України). Загальна умова частини першої\~статті 1212 ЦК України\~звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на цій підставі тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення\~статті 1212 ЦК України\~можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідносин і їх юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті\~11, частинами першою, другою статті\~509 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених\~статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша\~статті 526 ЦК України). Згідно з частиною першою\~статті 177 ЦК України\~об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Частиною першою\~статті 202 ЦК України\~встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Тлумачення положень частини першої, пункту 1 частини другої статті\~11, частини першої статті\~177, частини першої статті\~202, частини першої статті\~1212 ЦК України\~дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою\~статті 11 ЦК України. У той самий час сама лише наявність укладеного між сторонами договору не є достатньою підставою для віднесення до договірних будь-яких правовідносин, що виникають між цими особами. Для визнання відповідних зобов`язань між сторонами договірними необхідним є встановлення факту їх виникнення саме на підставі умов та на виконання відповідного договору. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24 лютого 2021 року у справі № 912/2601/19. На підтвердження позовних вимог банком надано виписку по рахунку (інформація про рух коштів), яка відображає всі проведені операції з відображенням загальної суми зарахування, часу її зарахування та виведення залишку. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видання або відсилання клієнту, такий документ є належним доказом для облікових цілей та регістром аналітичного обліку, вміщує записи про операції, здійснені протягом операційного дня. Пунктом 43 ч.1\~ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги»\~передбачено, що неналежний отримувач це особа, на рахунок якої без законних підстав зарахована сума платіжної операції або яка отримала суму платіжної операції в готівковій формі. Частиною першою\~статті 88 Закону України «Про платіжні послуги»\~встановлено, що неналежний отримувач протягом трьох робочих днів з дати надходження повідомлення надавача платіжних послуг платника про виконання помилкової, неналежної або неакцептованої платіжної операції зобов`язаний ініціювати платіжну операцію на еквівалентну суму коштів, зараховану йому внаслідок помилкової, неналежної або неакцептованої платіжної операції, на користь такого надавача платіжних послуг. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що відповідно до\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, суд дійшов висновку про необхідність у задоволенні заявлених вимог. Згідно ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved