Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

У березні 2025 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшов зазначений позов. Відповідно до протокола автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2025для розгляду справи визначено суд у складі головуючого судді Маркєлової В.М. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі: 50 757,15 грн, сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу: 5 000,00 грн. Позовна заява обґрунтована таким. Зміст позовних вимог та виклад обставин справи. 25.03.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Відповідач уклали було укладено Договір кредитної лінії № 811894820, у формі електронного документу, відповідно до якого Відповідач отримав від Товариства кредитні кошти (з урахуванням всіх траншів) у розмірі 15 690,00 грн. Відповідно до умов Розділу 2 Договору Товариство зобов`язалося надати Відповідачу кредитні кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а Відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за їх користування відповідно до умов, зазначених у Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», що є невід`ємною частиною Договору, текст яких розміщений на сайті Товариства: www.moneyveo.ua. Згідно умов Договору грошові кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на рахунок, використовуючи реквізити платіжної картки вказаної Позичальником в особистому кабінеті, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання Позичальником чергового траншу за Договором. Так, на виконання умов Договору грошові кошти були перераховані Товариством на банківську карту Відповідача: № [NUMBER], яка була вказана Відповідачем при укладанні Договору. Підтвердження перерахування кредитних коштів додається до цієї позовної заяви. Відповідно до п. 5.3. Договору Позичальник несе відповідальність за правильність наданих Кредитодавцю реквізитів для зарахування суми кредиту, та підтверджує, що за наданими реквізитами сума кредиту буде зарахована на його власний рахунок. Проте в порушення умов Договору та Правил Позичальник не повернув надані йому кредитні кошти та не сплатив проценти за їх користування в обумовлені сторонами строки. Щодо відступлення прав вимоги за Договором до Позивача. 08.10.2024 у відповідно до ст. 1077 ЦК України Товариство відступило право вимоги за Договором до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» за Договором Факторингу № МВ-ТП/3. Так, зобов`язання зі сторони кредитора за Договором виконані в повному обсязі, в свою чергу Відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду заборгованість Відповідача перед Позивачем становить: 58 602,15 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості наданим Позивачу від Первісного кредитора (з дати укладання Договору по дату відступлення права вимоги) та розрахунком заборгованості Позивача (з дати отримання права вимоги станом на дату розірвання Договору). Проценти за Договором після розірвання Договору не нараховуються. Позивач, діючи в межах своїх прав, самостійно визначає обсяг та склад позовних вимог, що підлягають до стягнення. Виключне право на визначення позовних вимог належить Позивачу. У зв`язку з цим, Позивач просить суд стягнути частину заборгованості за Договором. Загальна заборгованість за кредитним договором заявлена до стягнення Позивачем становить - 50 757,15 грн, з них: заборгованість по кредиту - 15 690,00 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом - 35 067,15 грн. Ухвалою від 04.06.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; установив сторонам строки для подання заяв по суті справи. Відповідач відзив на позов до суду не подала. Оскільки відповідач відзив не подав, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких мотивів. 03.08.2024 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали договір кредитної лінії № 811894820 (а.с.25-35). Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до п. 4.10.7. Договору, позичальник ознайомившись з усіма істотними умовами Оферти надав згоду (акцепт) на укладення Договору шляхом направлення повідомлення Кредитодавцю, яке підписано відповідно до абзацу 2 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме: шляхом введення у спеціальному полі під Офертою, яка містить усі істотні умови Договору, Одноразового ідентифікатора, який відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», та натиснення іконки «відправити/підписати». Вказана іконка стає активною лише після отримання та введення Одноразового ідентифікатора для підписання Договору та Одноразового ідентифікатора для підписання Паспорту Кредиту. Після підпису Електронного повідомлення Позичальником, зазначене повідомлення надійшло в Інформаційно-комунікаційну систему Кредитодавця, відповідно з цього моменту Кредитодавець повідомлений про те, що Позичальник надав згоду (акцептував) на пропозицію (Оферту) Кредитодавця щодо укладання Договору. Моментом підписання цього Договору є використання його Сторонами електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підписанням Договору зі сторони Кредитодавця є формування та надання на ознайомлення Позичальнику Оферти, а також генерація та направлення Позичальнику Одноразового ідентифікатора. Підписанням Договору зі сторони Позичальника є направлення Позичальником повідомлення, що містить Одноразовий ідентифікатор отриманий від Кредитодавця, через Особистий кабінет. Відповідач підписав Кредитний договір одноразовим ідентифікатором TFSG (а.с.35 зв). Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Сторони погодили такі умови: Тип кредиту - кредитна лінія; Сума кредиту - 15 690,00 грн; Строк кредитування - 30 днів з можливістю пролонгації; Мета отримання кредиту - на споживчі потреби; Базова процентна ставка -1,5% в день від суми залишку кредиту. Та інші умови кредитування. Отже, при підписанні кредитного договору відповідач був повністю ознайомлений з умовами договору кредитної лінії № 811894820від 03.08.2024. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало свої зобов`язання за договором кредитної лінії № 811894820 від 03.08.2024, перерахувавши відповідачу кошти в розмірі 15 690,00 грн на картку № [NUMBER], що підтверджується довідкою №811894820/06032025/э від 06.03.2025 (а.с.40 зв.). За змістом ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості, внаслідок невиконання відповідачем умов договору кредитної лінії № 811894820 від 03.08.2024, утворилась заборгованість у загальному розмірі 39 068,10 грн, яка складається з: - 15 690,00 грн - заборгованість по основному боргу; - 15 533,10 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; - 7 845,00 - заборгованість по іншим нарахуванням (неустойка). Отже, позивач довів факт надання ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» грошових коштів відповідачу за договором кредитної лінії № 811894820 від 03.08.2024 у загальному розмірі 39 068,10 грн на умовах, які були узгоджені з відповідачем (строк повернення, порядок нарахування відсотків, процентна ставка), однак відповідач у добровільному порядку не виконував свої зобов`язання щодо повернення коштів за кредитним договором. Щодо відступлення права вимоги за договором кредитної лінії № 811894820 від 03.08.2024, суд зазначає таке. 08.10.2024 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» уклали договір факторинг № МВ-ТП/3, згідно з яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалось відступити ТОВ «Таліон плюс» вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон плюс» зобов`язалось передати грошові кошти ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату та на умовах, визначених цим договором (а.с.15-17). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги від 08.10.2024 ТОВ «Таліон плюс» отримало право вимоги до відповідача за договором кредитної лінії № 811894820 від 03.08.2024, розмір заборгованості 39 068,10 грн, з яких: 15 690,00 грн - заборгованість по основному боргу; 15 533,10 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом,; 7 845,00 - заборгованість по іншим нарахуванням (а.с.18-19). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором 50 757,15 грн, з яких - 15 690,00 грн - заборгованість по кредиту; - 35 067,15 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. З огляду на те, що позивач не просить стягнути з відповідача заборгованість по іншим нарахуванням (неустойка), щодо якої право вимоги перейшло за договором факторингу № МВ-ТП/3, враховуючи принцип диспозитивності, встановлений статтею 13 ЦПК України, суд не розглядає вимогу щодо стягнення з відповідача заборгованості по іншим нарахуванням (неустойки) в межах цього договору. Разом із тим, договором факторингу № МВ-ТП/3 від 08.10.2024 не передбачено право нарахування відсотків новим кредитором, тому суд дійшов висновку часткове задоволення позовних вимог та стягує з відповідача заборгованість за договором № 811894820 від 03.08.2024 у розмірі 31 223,10 (станом на 08.10.2024). Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке. Відповідно до ст. 133 Ц ПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2 422,40 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог - 1 490,13 грн (31 223,10 грн * 2 422,40 грн : 50 757,15 грн). Крім того, позивач просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Ч. 2 ст. 137 цього Кодексу встановлено, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Ч. 3 ст. 137 цього Кодексу встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До позову на підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копії: - договору про надання правової допомоги №5 від 02.12.2024; - додаткової угоди № 125 від 30.12.2024 про надання правової допомоги до Договору №5 від 02.12.2024; - акта прийому-передачі наданих послуг від 30.12.2024. - копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів №1025 від 30.12.2025 на суму 5 000,00 грн, платник ТОВ «Таліон плюс», отримувач АО «ЛЮТІ», де зазначено призначення платежу «Оплата за надання правової допомоги згідно Договору № 5 від 02.12.2024 року та Додаткової угоди №125 від 30.12.2024 у справі про стягнення заборгованості за кре» Ч. 4 ст. 137 ЦПІК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з договором про надання правової допомоги №5 від 02.12.2024, який укладено між ТОВ «Таліон плюс» та АО «Ліга юридичних технологій та інновацій» (АО «ЛЮТІ») предметом договору є: - зобов`язання надавати професійну правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором. Згідно з додатковою угодою № 125 від 30.12.2024 до договору про надання правової допомоги №5 від 02.12.2024, Адвокатське об`єднання прийняло на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту прав та інтересів позивача, зокрема за кредитним договором № 811894820. Згідно з актом прийому-передачі наданих послуг АО «Ліга юридичних технологій та інновацій» (АО «ЛЮТІ») від 30.12.2024, надані такі послуги: - підготовка до розгляду справи: аналіз фактичних обставин справи, формування доказів; аналіз судової практики; надання юридичних консультацій, кількість годин - 4, вартість послуг - 1 000,00 грн; - підготовка та направлення повідомлення про оплату заборгованості (досудова вимога), кількість годин - 2, вартість послуг - 500,00 грн; - підготовка позовної заяви, що включає збір доказів, перевірка, друк та належне засвідчення копій письмових та електронних доказів у справі та направлення копії та доданих до неї документів до суду, кількість годин - 10, вартість послуг - 3 500,00 грн. У цій справі відповідач не заявляв клопотання про зменшення судових витрат. Оцінюючи докази з метою розподілу судових витрат суд вважає, що адвокат Дорошенко О.В. документально підтвердила фактично понесені позивачем витрати на правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн. Витрати у розмірі 5 000,00 грн за послуги зі складення позовної заяви в справі про стягнення заборгованості за кредитним договором є співмірними за переліченими вище критеріями та необхідними у цій справі, а також підлягають розподілу відповідно до правил, зазначених у п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено частково, суд у порядку розподілу за ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 3 075,73 грн (31223,10 грн * 5 000,00 грн : 50 757,15 грн)

Outcome: partial