Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що вона 14.09.2017 зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Надвірнянському районному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 218. Після одруження вона змінила своє дошлюбне прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON] . В шлюбі з відповідачем у них [INFO] народилася дочка [PERSON] , яка на даний час є неповнолітньою і проживає разом з нею. З часом їхнє з відповідачем сімейне життя не склалось, що призвело до остаточного розпаду їхньої сім`ї. На даний час вона звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Протягом останніх років відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дочки, через що вона змушена звернутися в суд з даним позовом про стягнення з нього аліментів на утримання дочки в примусовому порядку. На її прохання добровільно врегулювати даний спір вони з відповідачем не дійшли спільної домовленості. На даний час вона разом з неповнолітньою дочкою зареєстровані в будинку батьків відповідача за адресою: [ADDRESS] , однак вже протягом останніх п`яти років проживають у будинку її батьків за адресою: [ADDRESS] . Вона самостійно не в змозі в повному обсязі забезпечувати всім необхідним їхню неповнолітню дочку, у зв`язку з чим зазнає значні труднощі із-за відсутності належної матеріальної допомоги із сторони відповідача. На даний час вона не має постійного місця роботи, так як займається вихованням і доглядом неповнолітньої дочки, проживає на тимчасові заробітки. Будь-яких інших доходів, в тому числі від ведення підсобного господарства, не має, підприємницькою діяльністю не займається. Свого житла та земельної ділянки не має. Таким чином її матеріальне становище потребує від відповідача коштів на утримання неповнолітньої дочки. На даний час відповідач [PERSON] має постійне місце роботи, так як працює вчителем у Гвіздському ліцеї, а тому отримує заробітну плату, розмір якої від неї приховує та витрачає на свої особисті потреби. Враховуючи наведене, вона бажає визначити спосіб стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки у частці від доходу відповідача. Це також пов`язано з тим, що прожитковий мінімум для дітей постійно змінюється і кожного року зростає. Також зростають ціни на продукти харчування, одяг та інші необхідні потреби дітей. У зв`язку із наведеним вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дочкою повноліття. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. Стислий виклад позицій сторін: Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Просив суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Також просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечив проти стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1/4 частки зі всіх видів його доходів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Однак заперечив проти стягнення з нього в користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу. Вважає такі витрати недоведеними, а їх розмір необґрунтованим. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.05.2025 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14.09.2017 у Надвірнянському районному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 218, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.09.2017 (а.с. 7). За час шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.05.2018 (а.с. 8). Як вбачається з Витягів з реєстру Надвірнянської територіальної громади № 2025/011091080 від 07.08.2025, та № 2025/011091142 від 07.08.2025, та акту обстеження умов проживання № 102 від 11.08.2025, позивач [PERSON] разом малолітньою дитиною [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , в будинку батьків позивача. Дочка [PERSON] перебуває на утриманні матері [PERSON] . Заявниця [PERSON] не працює, займається вихованням дочки, підприємницькою діяльністю не займається, земельною ділянкою та житловим будинком не володіє, користується підсобним господарством, що належит її батькам (а.с. 5-6, 9). Як вбачається з позовної заяви та пояснень представника позивача, позивач на даний час проживає разом з малолітньою дитиною, яка перебуває на її утриманні. Як вбачається з пояснень відповідача, останній працює вчителем музичного мистецтва Гвіздського ліцею, де отримує офіційний дохід. Відповідач є особою працездатного віку. Також суду не надано доказів щодо незадовільного стану здоров`я відповідача та наявності у нього інших утриманців. Тому відповідач може надавати кошти на утримання малолітньої дитини. Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: За змістом ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Крім того, відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у частці від доходу відповідача суд дійшов наступних висновків. Відповідно до норм ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно норм ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином суди не вправі виходити за межі позовних вимог та самостійно визначати спосіб стягнення аліментів, оскільки це буде порушенням принципу диспозитивності, визначеного ст. 13 ЦПК України. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 04.07.2018 № 490/4522/16-ц. Тому суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у частці від доходу. Крім того судом встановлено, що відповідач на час розгляду справи працює вчителем Гвіздського ліцею, та відповідно отримує офіційний дохід. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Щодо розподілу судових витрат: За змістом ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Щодо розподілу судового збору суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а саме у справах про стягнення аліментів. Тому судовий збір за подання позивачем вказаної позовної вимоги до суду в сумі 1211,20 грн підлягає стягненню з відповідача в користь держави. Щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Питання, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу, регулюються ст. 137 ЦПК України. Відповідно до ч.ч. 1-6 вказаної статті, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: 1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами . Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг та їх вартості стороною позивача надано: договір про надання правничої допомоги № 102 від 13.08.2025, ордер на надання правничої допомоги серії АТ № 1108996 від 14.08.2025, акт виконаних робіт про надання послуг на правничу допомогу від 15.10.2025, та квитанцію до про оплату послуг № 73882804 від 14.08.2025 (10-12, 15, 25). Згідно п.п. 4.2, 4.3, 4.5 договору про надання правничої допомоги № 102 від 13.08.2025 вбачається, що обсяг і вартість наданої правничої допомоги за договором визначається у п. 4.3 даного договору. Тарифи, згідно яких виплачується винагорода адвокату, становлять: попереднє опрацювання матеріалів та законодавчої бази, що регулюють спірні відносини і надання консультації по суті спору 500 грн; складення процесуальних документів, а саме позовної заяви 2000 грн; представництво інтересів клієнта адвокатом в суді І інстанції (за одне засідання) 500 грн. Факт надання послу підтверджується актом виконання робіт про надання послуг на правничу допомогу. Згідно ордеру на надання правничої допомоги серії АТ № 1108996 від 14.08.2025, адвоката Гураша М.В. уповноважено на представлення інтересів клієнта [PERSON] згідно договору про надання правової допомоги № 102 від 14.08.2025. Згідно акт виконаних робіт про надання послуг на правничу допомогу від 15.10.2025 вбачається, що сторони договору підтвердили, що адвокат Гураш М.В. передав, а клієнт [PERSON] прийняла надані послуги професійної правничої допомоги. Загальна вартість наданих послуг складає 3000,00 грн, з яких: попереднє опрацювання матеріалів та законодавчої бази, що регулюють спірні відносини і надання консультації по суті позову 500 грн; складення адвокатом процесуальних документів, а саме позовної заяви 2000 грн; представництво інтересів клієнта адвокатом в суді І інстанції 500 грн (за одне засідання). Згідно квитанції до про оплату послуг № 73882804 від 14.08.2025, позивачем [PERSON] сплачено адвокату Гурашу М.В. кошти за надання послуг згідно договору про надання правової допомоги № 102 від 14.08.2025 в сумі 3000,00 грн. Таким чином матеріалами справи доведено, що позивачем [PERSON] фактично понесено витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн, що підтверджується належними доказами. Вказаний розмір витрат погоджений сторонами, є доведеним та обґрунтованим. При цьому суд зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Разом з тим відповідем, яий заперечує щодо стягнення з нього в користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, не доведено належними доказами, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, заявлений позивачем, є неспівмірним та необґрунтованим. Висновки суду: Виходячи із встановленого законом обов`язку обох батьків утримувати дитину, факт проживання дитини з матір`ю, вік та стан здоров`я дитини, матеріальний стан позивача, вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку та здоров`я дитини, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, який працює та отримує офіційний дохід, відсутність доказів щодо незадовільного стану його здоров`я та наявності у нього інших утриманців, суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовільнити, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше\~десяти прожиткових\~мінімумів на\~дитину відповідного\~віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи положення ст. 191 СК України, стягнення аліментів необхідно розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 20.08.2025. На підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 3000,00 грн витрат на правничу допомогу в користь, а також 1211,20 грн. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 3, 8, 12 ЗУ «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved