Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

16.08.2025 позивач звернувся у суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , у якому просить: 1) змінити розмір аліментів, що стягуються з нього - [PERSON] , [INFO] на підставі судового наказу Червоноградського міського суду Львівської області від 04.03.2024 по справі № 459/224/24; судового наказу Шептицького міського суду Львівської області від 26.05.2025 по справі № 459/1724/25; рішення Радехівського районного суду Львівської області від 21.11.2024 по справі № 451/1464/24; 2) стягувати з нього - [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , та на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, і до досягнення старшою дитиною повноліття; 3) припинити нарахування і стягнення аліментів за судовим наказом Червоноградського міського суду Львівської області від 04.03.2024 по справі № 459/224/24, судового наказу Шептицького міського суду Львівської області від 26.05.2025 по справі № 459/1724/25 та рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 21.11.2024 по справі № 451/1464/24, та відкликати виконавчі документи, на підставі яких з нього стягуються аліменти. В обґрунтування позову зазначено, що судовим наказом Червоноградського міського суду Львівської області від 04.03.2024 (справа № 459/224/24) вирішено стягнути з нього в користь [PERSON] (далі - Відповідач 1) аліменти на отримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на місяць, починаючи з 26.01.2024 і до досягнення дитиною повноліття. Судовим наказом Шептицького міського суду Львівської області від 26.05.2025 (справа №459/1724/25) вирішено стягнути з нього в користь Відповідача 1 аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менш як 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, із дня подання заяви про видачу судового наказу до досягнення [PERSON] повноліття. Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 21.11.2024 (справа № 451/1464/24) вирішено стягувати з мене на користь [PERSON] (далі - Відповідач 2) аліменти на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду (17.10.2024) і до досягнення старшою дитиною повноліття. Тобто, станом на 27.05.2025 з нього стягуються аліменти на утримання п`ятьох спільних дітей 3 (трьох) з Відповідачем 1, та 2 (двох) з Відповідачем 2, що в своїй сукупності становить - 91,6% від його заробітку (доходу). Крім цього, рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 05.03.2024р. (справа № 459/226/24) вирішено стягувати з нього на - користь Відповідача 1 аліменти на її утримання у розмірі 3 000,00 грн., щомісячно, починаючи з 26.01.2024 до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трирічного віку - до [INFO] . Зазначає, що станом на сьогодні він змушений нести аліментні зобов`язання, розмір яких перевищує встановлений законом ліміт. Таке навантаження є непропорційним, необгрунтованим і порушує баланс прав та інтересів як платника аліментів, так і самих дітей, між якими має бути забезпечена рівність у матеріальному забезпеченні. При цьому, стан його здоров`я після звільнення з лав Збройних Сил України його здоров`я значно погіршилось і він потребує постійного лікування. У нього діагностовано астму, рекомендовано постійне медикаментозне лікування. Враховуючи те, що сукупна сума утримань з його доходу становить більше 91,6%, це ставить його у скрутне матеріальне становище, яке прямо впливає не тільки на можливість належного виконання обов`язків перед усіма моїми дітьми, а й унеможливлює задоволення його мінімальних життєвих потреб, оплати комунальних послуг, придбання ліків, харчування, що в свою чергу може спричинити накопичення боргів, що у подальшому створить додаткові ускладнення ж для нього, так і для самих дітей, оскільки можливості сплачувати аліменти - не буде. Покликаючись на ст.ст. 180, 182, 192 СК України просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 26.06.2025 позовну заяву залишено без руху, та надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків. У встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви. Ухвалою від 30.06.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено підготовче засідання на 28.07.2025 з повідомленням сторін, який відкладено на 19.08.2025. 19.08.2025 закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду по суті на 06.10.2025 Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Позивач просив розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, при цьому зазначила, що визнає позов в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] адвокат Мулявка О.В. подав заяву про розгляд справи у його відсутності, при цьому у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі щодо вимог до [PERSON] . Окрім цього, представник відповідача [PERSON] адвокат Мулявка О.В. подав письмові пояснення по справі. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст.ст. 223, 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. Батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] є [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідачка -2), що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серії [NUMBER] від 25.01.2024, виданого повторно та серії [NUMBER] від 25.01.2024, виданого повторно, відповідно. Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 21.11.2024 (справа №451/1464/24) з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини доходу платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, починаючи з 17.10.2024 і до досягнення старшою дитиною повноліття. Батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідачка -1), що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серії [NUMBER] від 10.05.2023, серії [NUMBER] від 26.05.2023 та серії [NUMBER] , відповідно. Згідно судового наказу Червоноградського міського суду Львівської області від 04.03.2024 (справа №459/224/24), з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини доходу платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 26.01.2024 і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 05.03.2024 (справа №459/226/24), з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на її утримання у розмірі 3000грн щомісячно, починаючи з 26.01.2024 до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трирічного віку [INFO] . Окрім цього, на підставі судового наказу Шептицького міського суду Львівської області від 26.05.2025 (справа №459/1724/25), з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини доходу платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 23.05.2025 і до досягнення дитиною повноліття. На виконанні у Радехівському РВДВС у Шептицькому районі Львівської області ЗМУ МЮ перебувають виконавчі провадження: №76387521 з примусового виконання судового наказу № 459/224/24 виданого 04.03.2024 Червоноградським міським судом Львівської області; № 78275244 з примусового виконання судового наказу № 459/1724/25 виданого 26.05.2025 Шептицьким міським судом Львівської області, № 76997147 з примусового виконання виконавчого листа № 451/1464/24 виданого 30.12.2024 Радехівським районним судом Львівської області та № 76390991 з примусового виконання виконавчого листа № 459/226/24 виданого 20.05.2024 Червоноградським міським судом Львівської області. Позивач офіційно працевлаштований, що підтверджується копією довідки ПП «Сузір`я» від 04.08.2025 за №948, працює у вказаній установі з 13.06.2025 на посаді водія та його дохід з 13.06.2025 по 31.07.2025 становить - 14440грн, з них сума ПДФО - 1781,64грн, військовий збір - 722грн, виплачено за вказаний період 11936,36грн. З матеріалів справи вбачається, що позивач спільно проживає за одною адресою із відповідачкою [PERSON] та їх трьома дітьми. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального і соціального розвитку. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Як визначено ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно із ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.ч. 1, 3 ст.181 СК України). Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини . Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом . Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду:\~від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22),\~від 10 жовтня 2023 року у справі № № 682/2454/22 (провадження № 61-10748св23). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року\~№ 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної\~плати боржника\~може бути\~утримано за\~виконавчими документами\~до погашення\~у повному\~обсязі заборгованості: у\~разі стягнення\~аліментів,\~відшкодування шкоди,\~заподіяної каліцтвом,\~іншим ушкодженням\~здоров`я або\~смертю особи,\~у зв`язку\~із втратою\~годувальника,\~майнової та/або\~моральної шкоди,\~завданої кримінальним\~правопорушенням або\~іншим суспільно\~небезпечним діянням,\~-\~50\~відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Таким чином, з досліджених судом доказів вбачається, що з позивача щомісячно на утримання його п`ятьох дітей стягується 91,6% доходу (заробітку). Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік» установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень; працездатних осіб - 3028 гривень. Статтею 48 Конституції України визначено, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Доводи представника відповідача [PERSON] адвоката Мулявки О.В. про те, що вимоги позивача вважає такі, що стосуються виключно задоволення прав та інтересів боржника і стягувача [PERSON] , які мають і ведуть спільний сімейний бюджет, є результатом штучно поданого позову, з неправомірною метою, не для забезпечення визначеності в приватних відносинах, захисту прав та інтересів, а отже підстави для задоволення позову відсутні, суд не може прийняти до уваги, оскільки факт проживання чи не проживання позивача з дружиною не впливає на обов`язок позивача утримувати дитину, народжену у шлюбі, та дружину до досягнення дитиною трьох років. У зв`язку з чим, [PERSON] має право на аліменти незалежно від спільного проживання з чоловіком, оскільки чинним законодавством не встановлений обов`язок окремого проживання батьків дитини для стягнення аліментів з одного із батьків. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Встановлені фактичні обставини справи та оцінені докази дають підстави для висновку про те, що з часу присудження 21.11.2024 аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини доходу платника аліментів щомісячно, відбулися суттєві зміни сімейного та матеріального стану позивача, зокрема з 26.05.2025 останньому присуджено аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] у розмірі частини його доходу, Зазначені обставини у своїй сукупності призвели до істотно збільшення розміру аліментів, стягуваних з доходу позивача. У зв`язку з цим, суд вважає переконливими доводи позивача про те, що така зміна впливає на його змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Враховуючи вищезазначені норми СК України, та надані до суду докази, суд вважає, що в позивача є всі підстави для зміни розміру аліментів шляхом їх зменшення на утримання дітей. При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи та враховує, що в зв`язку зі зміною сімейного стану позивача та погіршенням матеріального становища у зв`язку зі сплатою аліментів на п`ятьох дітей у розмірі 91,6% його доходу, що перевищує 70% встановлених ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому, суд також враховує що аліменти на утримання дітей не повинні бути різними по відношенню до кожної дитини. Також, суд враховує, що виховання дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку із чим певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного. Вказана правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду у справі №565/2071/19 від 16 вересня 2020 року. У частинах першій, четвертій статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на те, що з позивача стягуються аліменти на утримання п`ятьох дітей, з метою недопущення порушень його конституційних прав та забезпечення реалізації обов`язків, враховуючи визнання позову відповідачкою [PERSON] , заперечення щодо задоволення позовних вимог представника відповідача [PERSON] адвоката Мулявки О.В., суд приходить до висновку про наявність підстав, передбачених ст.192 СК України, для часткового зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього за рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 21.11.2024, судовим наказом Червоноградського (Шептицького) міського суду Львівської області від 04.03.2024 та судовим наказом Шептицького міського суду Львівської області від 26.05.2025, та враховує обставини передбачені ч. 1 ст. 182 СК України. Зменшення розміру аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] до 1/4 частини всіх доходів платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, та на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] до 1/3 частини всіх доходів платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно на думку суду є розумним, та буде становити 58% його доходу, що не суперечить нормам матеріального права, та не звільняє позивача від обов`язку утримувати своїх дітей, тому суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Щодо вимоги відповідача [PERSON] про стягнення з позивача 6000 грн 00 коп. в рахунок отримання правничої допомоги витрат на правову допомогу, слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 1-3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 3. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 по справі № 826/1216/16, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Мулявкою О.В. суду на підтвердження надання правової допомоги надано договір про надання правової допомоги №24ц-25 від 24.07.2025 між адвокатом Мулявкою О.В. та [PERSON] ; копію акту передачі-приймання виконаних робіт від 25.07.2025, згідно яких сума оплати за надані адвокатські послуги становить 6000 грн 00 коп. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК). У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд зауважує, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Враховуючи співмірність складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з вимог розумності, справедливості та пропорційності, враховуючи, що справа не є значної складності, обсяг, якість та характер наданих послуг, виходячи з обсягу фактично наданих послуг з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, враховуючи виконані в акті роботи, та часткове задоволення позовних вимог, суд вважає можливим зменшити їх розмір та стягнути з позивача витрати за надання правової допомоги на користь відповідача [PERSON] у розмірі 2000 грн 00 коп., що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та виконаної адвокатом роботи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 1211 грн грн 20 коп. Таким чином, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути сплачену позивачем суму судового збору у рівній частці з кожної по 605, 60грн.

Outcome: partial