Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Брайт-К» (далі «Позивач») до [PERSON] (далі «Відповідач») про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 05 квітня 2021 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та відповідачкою було укладено кредитний договір №\~4/3303572, відповідно до якого банк надав відповідачці кредит. АТ «Креді Агріколь Банк» повністю виконав вимоги Договору, надавши [PERSON] кредит. 18 грудня 2024 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «ФК «Брайт-К» був укладений договір відступлення права вимоги №\~5-2024, яким право вимоги до [PERSON] за договором №\~4/3303572 від 05.04.2021 передане новому кредитору ТОВ «ФК «Брайт-К». Відповідач зобов`язання за договором виконувала не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 20 грудня 2024 року у неї виникла заборгованість перед позивачем в сумі 51884,58\~грн., з яких: 18777,82 грн. (заборгованість за тілом кредиту); 4429,77 грн. (заборгованість за процентами); 28676,99 грн. (заборгованість з комісії). Представник позивача у судове засідання не з`явився. В позовній заяві міститься прохання розглядати справу без участі представника подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка до суду не з`явилась, подавши заяву в якій визнала факт отримання кредиту, але просила перерахувати комісію. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані докази, суд дійшов наступних висновків. Статтею 526\~ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.\~ У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до умов кредитного договору № 4/3303572 від 05.04.2021\~р., відповідач отримала кредит в сумі 36400,00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 11\~% річних. Також сторонами узгоджено суму комісії, яку має щомісячно сплачувати [PERSON] 2,5 % від загальної суми позики на місяць. Матеріалами справи підтверджено факт передання права вимоги за вказаним договором позивачу. Враховуючи те, що відповідачка своєю заявою визнала позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості та процентів, суд вважає наявними підстави для задоволенню позову в цій частині. Стосовно заявлених позовних вимог про стягнення комісії, суд зазначає наступне. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Закон «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до частини першої статті 11 Закону «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Необхідність внесення плати за обслуговування банком кредитної заборгованості передбачено в кредитному договорі. Переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговування банком кредитної заборгованості та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту, у договорі не зазначено. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в своїй постанові від 06.11.2023 у справі № 204/224/21 (касаційне провадження №\~61?4202сво22) дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Аналогічних висновків Верховний Суд доходив і раніше, наприклад в постановах № 363/1834/17 від 13.07.2022, № 496/3134/19 від 13.07.2022 тощо. Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідачки [PERSON] на користь позивача комісії за договором № 4/3303572 від 05.04.2021 в сумі 28676,99 грн. не ґрунтуються на законі та прямо суперечать практиці ОП КЦС ВС. Доводи позивача, наведені в позовній заяві щодо цієї частини позовних вимог, вказаних висновків не спростовують. За таких обставин вказана частина позовних вимог задоволенню не підлягає. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial