Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в розмірі 98 671 гривня 18 копійок. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 20 квітня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено Договір № 3617811 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (далі - кредитний договір) на суму 19\~000 гривень 00 копійок строком на 359 днів, стандартна процентна ставка становить 2,00 % на день. 28 листопада 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА\~УКРАЇНА»та позивачем було укладено Договір факторингу № 01.02-77/23, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до Договору факторингу № № 01.02-77/23 від 28 листопада 2023 року, укладеного між ТОВ «ЛІНЕУРА\~УКРАЇНА»та позивачем, до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 3617811 в розмірі 91\~240 гривень 00 копійок. 01 червня 2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено Договір позики №4453614 на суму 2 050 гривень 00 копійок строком на 15 днів, з процентною ставкою 2,5% на день. 27 грудня 2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та позивачем було укладено Договір факторингу № 01.02-92/23, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 01.02-92/23, укладеного між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та позивачем, до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором позики № 4453614 в розмірі 7 431 гривня 18 копійок. Позивачем з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 27 грудня 2023 року не здійснювалось жодних додаткових нарахувань. Оскільки відповідач зобов`язання за Договорами не виконала та нею не було здійснено погашення кредитної заборгованості, тому позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитними договорами в примусовому порядку. Представник позивача згідно поданого клопотання позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив проводити судовий розгляд без участі представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.100). Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений за зареєстрованим місцем проживання (а.с.108,123). Причини неявки суду не повідомив. Відзив на позов не надав. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки справа у відповідність до ст. 19 ЦПК України є малозначною. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов`язання є кредитний договір, який укладається між сторонами відповідно до вимог ст.ст. 1046-1050, 1054-10561 ЦК України та відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Судом встановлено, що 20 квітня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено Договір № 3617811 про надання коштів на умовах споживчого кредиту на суму 19\~000 гривень 00 копійок строком на 360 днів, стандартна процентна ставка становить 2,00 % на день, знижена процентна ставка становить 1,30 % на день (а.с.11-20). 28 листопада 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА\~УКРАЇНА»та позивачем було укладено Договір факторингу № 01.02-77/23, відповідно п. 2.1. якого Клієнт відступає (передає) Фактору Права вимоги, а Фактор набуває Права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення Прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором (а.с.36-41). Відповідно витягу з Реєстру боржників № 1 до Договору факторингу № 01.02-77/23 від 27\~листопада 2023 року, порядковий номер запису в оригінальному реєстрі 5050, [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № 3617811 в розмірі 91\~240 гривень 00 копійок (а.с.47). Надані позивачем копії першої і останньої сторінки Реєстру боржників № 1 до Договору факторингу № 01.02-77/23 від 28\~листопада 2032 року (а.с.45-46)не містить всіх аркушів, що не дозволяє суду встановити перехід від ТОВ «ЛІНЕУРА\~УКРАЇНА»до позивача права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 3617811 в розмірі 91\~240 гривень 00 копійок. Судом встановлено, що 01 червня 2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено Договір позики №4453614 на суму 2 050 гривень 00 копійок строком на 15 днів з фіксованою процентною ставкою, базова процентна ставка за перший день користування становить 37,36 % на день, базова процентна ставка з другого дня користування становить 2,5% на день (а.с.48-52). 27 грудня 2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та позивачем було укладено Договір факторингу № 01.02-92/23, відповідно п. 2.1. якого Клієнт відступає (передає) Фактору Права вимоги, а Фактор набуває Права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення Прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором (а.с.70-76). Відповідно витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 01.02-92/23 від 27 грудня 2023 року, [PERSON] має заборгованість за Договором позики №4453614 в розмірі 7 431 гривня 18 копійок (а.с.82), в той час як відповідачем є [PERSON] . Надані позивачем\~копії першої\~і останньої\~сторінки Реєстру\~боржників до\~Договору факторингу\~№ 01.02-92/23\~від 27\~грудня 2023\~року (а.с.80-81)не містить всіх аркушів, що не дозволяє суду встановити перехід від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до позивача права грошової вимоги до відповідача за Договором позики №4453614 в розмірі 7 431 гривня 18 копійок. Статтею 1077 ЦК України\~передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зі змісту ст. 1078 ЦК України випливає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України - боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує\~суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року). Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Ухвалою від 16 вересня 2025 року суд на підставі ст. 95 ЦПК України витребував від Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» оригінали: реєстру боржників до Договору факторингу № 01.02-77/23 від 28 листопада 2023 року, згідно якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 3617811; реєстру боржників до Договору факторингу № 01.02-92/23 від 27 грудня 2023 року, згідно якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 4453614. Витребувані докази слід було надати суду в строк до 15 жовтня 2025 року (а.с.127-128). Вказану ухвалу суду позивач та його представник Білосорочка С. А. отримали в електронному кабінеті 17 вересня 2025 року, що підтверджується довідко про отримання документів в електронному суді (а.с.132). Проте витребувані судом докази надані не були. Неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог свідчить про їх недоведеність та необґрунтованість, оскільки вони ґрунтуються лише на припущеннях та є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. У зв`язку з тим, що позивач не довів факт переходу до нього права грошової вимоги до відповідача за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3617811 від 20 квітня 2023 року та за Договором позики №4453614 від 01 червня 2023 року, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із відмовою в задоволенні позовних вимог, судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed