Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 12 травня 2008 року і зареєстрованого Довговільською сільською радою Володимирецького району Рівненської області, а також про стягнення аліментів на утримання дітей. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюбне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів і поглядів на життя. Втратили почуття любові і взаємоповаги один до одного. Сімейних стосунків не підтримують на протязі тривалого часу, проживають окремо. Позивачка вважає, що шлюб між ними розпався і його збереження неможливе. Під час шлюбу з відповідачем у них народилися діти: син [PERSON] [INFO] , дочка [PERSON] [INFO] , дочка [PERSON] [INFO] , дочка [PERSON] [INFO] . Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Оскільки діти від шлюбу проживають разом з позивачкою і перебувають на її повному утриманні, з відповідача також підлягають стягненню аліменти. Вказаний позов надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 29.05.2025. Ухвалою суду від 02.09.2025 було прийнято справу до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивачка подала заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі. Відповідач, будучи належно повідомленим про час і місце судового засідання, для розгляду позову не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про перенесення часу судового засідання не клопотав, відзиву на позов, будь-яких пояснень чи доказів не надав. У зв`язку з викладеним, у відповідності до ст.223 ч.3 п.1) ЦПК України суд розглянув справу за відсутності відповідача на наявних у ній доказах. Розгляд справи проведено у відсутності сторін, у зв`язку із чим у відповідності до ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Як вбачається зі ст.ст.104, 105, 110 СК України, шлюб може бути припинено у зв`язку з його розірванням на підставі рішення суду за позовом одного з подружжя. У відповідності до ст.112 СК України, при вирішенні питання про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд приймає до уваги фактичні взаємини між подружжям, фактичні причини розірвання шлюбу та інші обставини. В даному випадку в судовому засіданні встановлено, що шлюб існує формально, подружні та сімейні взаємини між сторонами припинено остаточно, подальше збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам сторін. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачка [PERSON] після реєстрації шлюбу змінювала прізвище, і не клопотала про його зміну на дошлюбне, вона може іменуватись цим прізвищем і після розірвання шлюбу. Спір щодо спільного майна подружжя також в даний час відсутній. Також встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження [NUMBER] . Неповнолітні діти на час розірвання шлюбу проживає з матір`ю, і спорів з цього приводу сторони не мають. У відповідності до ст.180-182 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином, судом встановлено, що відповідач у справі, який є батьком неповнолітніх дітей, зобов`язаний утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. Оскільки в добровільному порядку такого утримання [PERSON] не здійснює, і домовленості між сторонами про способи та розмір утримання не досягнуто, позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Як вбачається зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Позивачка, з якою проживають діти, обрала стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, що відповідає вимогам ст.ст.182, 184 СК України. З приводу розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, судом встановлено наступне. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зі змісту ст.184 СК України вбачається, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі може бути визначений судом або домовленістю між батьками, та підлягає індексації відповідно до закону. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача підлягають аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1598 грн на кожну дитину щомісячно, із індексацією розміру аліментів у відповідності до ч.2 ст.184 СК України. Питання про повернення сплаченого\~\~при подачі позовної заяви судового збору позивачка не ставить.

Outcome: approved