Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

Представник [PERSON] від імені позивачки [PERSON] 01 вересня 2025 року пред`явила до [PERSON] позов про збільшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 4\~000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття та стягнення з [PERSON] одноразово половину вартості понесених витрат на лікування сина у розмірі 27\~388, 10 грн. В обґрунтування позову посилалася на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Тячівського районного суду від 26 лютого 2018 року. За період перебування у шлюбі у сторін народилося троє дітей, доньки [PERSON] та [PERSON] , які на даний час є повнолітніми, а також син [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на повному вихованні та утриманні позивачки. Згідно витягу з протоколу Консультативної поліклініки обласної дитячої лікарні від 10.11.2021, № 021/1193 в дитини [PERSON] поставлений діагноз «Локалізована (фокальна) (парціальна) симптоматична епілепсія та епілептичні синдроми з комплексними парціональними судомними нападами, з фармакорезистентною епілепсією». Позивачка не має постійного місця роботи, проживає в будинку батьків та намагається забезпечити всім необхідних свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який є дитиною-інвалідом, що підтверджується також посвідченням серії [NUMBER] . Дитина [PERSON] потребує постійного лікування та догляду, які забезпечує мати - [PERSON] . Вона постійно супроводжує дитину під час лікування в стаціонарі, проходження огляду в лікарів, купує необхідні лікарські засоби та оплачує проведення лабораторних досліджень, що підтверджується виписками з медичної карти стаціонарного хворого та відповідними платіжними документами. Крім цього, згідно консультативного висновку спеціаліста КНП «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» ЗОР від 16.05.2025 року, дитині [PERSON] призначено дороговартісний препарат, а саме «Ламотрин», який необхідно приймати 2 рази на добу. Вартість вказаного препарату складає за 6 упаковок 3 583, 20 грн., яких вистачає на 3 місяці, що підтверджується чеком № 0260278. Дитині [PERSON] було проведено неодноразове МРТ головного мозку, вартість якого складає 3 950 грн., що підтверджується калькуляцією на надання медичних послуг від 14.04.2025 року та розшифровкою дослідження. Зазначені витрати є лише невеликою частиною від усіх додаткових витрат на лікування та забезпечення належного догляду за дитиною. З часу прийняття рішення суду про стягнення з відповідача аліментів від 18 червня 2020 року, під час ухвалення якого судом були враховані існуючі на той час обставини, передбачені ч.1 ст.182 СК України, на даний час ці обставини істотно змінились. Враховуючи той факт, що дитина подорослішала і витрати на її утримання кожного року зростають, у позивачки не вистачає коштів для покриття всіх необхідних витрат дитини, її навчання, лікування, придбання одягу, оплати комунальних послуг та інших необхідних витрат, власного житла, а також іншого майна позивачка не має та проживає в будинку батьків, працевлаштуватись теж не в змозі, оскільки постійно веде догляд за сином з інвалідністю, який потребує постійного та цілодобового нагляду у зв`язку з частими епілептичними нападами, що підтверджується також довідкою № 709 від 14.12.2021 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді та медичним висновком № 292 від 14.12.2021 року про дитину-інваліда віком до 18 років, просить збільшити розмір аліментів в твердій грошовій сумі, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання малолітньої дитини згідно вимог\~ст.192 СК України\~у їх\~\~системному зв`язку з положеннями ч. 2\~ст. 182 СК України, оскільки утримання малолітнього сина, який постійно хворіє та є інвалідом, потребує від позивачки значних зусиль та матеріальних витрат на утримання, обстеження та придбання лікарських засобів, а визначений у 2020 році розмір аліментів в сумі 2 500 гривень (з урахуванням додаткових витрат)\~\~на дитину із зростання цін на споживчі товари і послуги, інфляцію тощо, є недостатнім для забезпечення її фізичного, духовного розвитку та лікування. Також слід враховувати те, що відповідач є молодою та здоровою людиною, непрацездатних осіб на утримані немає, однак отримуваний дохід в цілях уникнення визначеного законом обов`язку щодо утримання дитини приховує, що свідчить про недобросовісне виконання батьківських обов`язків. Станом на 14.08.2025 року загальна сума заборгованості зі сплати аліментів та додаткових витрат становить 126\~943 грн., тобто відповідач взагалі не сплачує аліменти та додаткові витрати. Наявність таких обставин впливає на матеріальний стан позивачки у сторону його погіршення, у зв`язку із чим вона вимушена звернутися до суду з позовом про збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів та стягнення додаткових витрат на лікування дитини, яка є дитиною-інвалідом з діагнозом «Локалізована (фокальна) (парціальна) симптоматична епілепсія та епілептичні синдроми з комплексними парціональними судомними нападами, з фармакорезистентною епілепсією». З огляду на викладене, враховуючи працездатний вік та нормальний стан здоров`я відповідача, зміну обставин, що впливають на визначення розміру аліментів, розмір середньомісячної заробітної плати одного штатного працівника, що має тенденцію до збільшення, зміну у сторону збільшення розміру прожиткового мінімуму для дитини, зростання рівня споживчих цін, з урахуванням вікової особливості дитини, зростання витрат на її утримання, інвалідність дитини, що вплинуло на матеріальний стан позивачки у сторону його погіршення, вважає, що розмір аліментів, присуджений до стягнення з відповідача [PERSON] у відповідності до рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 18.06.2020 року, підлягає збільшенню до рівня 4000 грн. щомісячно на утримання дитини, оскільки відповідач спроможний сплачувати аліменти у такому розмірі. Крім цього, дитині кожний день необхідно використовувати лікарські препарати, вітаміни, постійно проходити медичні обстеження та МРТ в позивачки виникають додаткові витрати по утриманні дитини, які зумовлені його хворобою, а відповідач у понесенні даних витрат участі не бере. Понесені позивачкою витрати на медичні обстеження, здача аналізів, придбання ліків, вітамінів, щомісячні відвідування лікарів, МРТ складають: 54\~776, 21 грн., що підтверджується квитанціями на придбання ліків, медичними консультативними висновками, довідками лікарів про потребу в оздоровленні, рецептами. Таким чином, відповідач повинен сплатити половину вартості понесених витрат на лікування дитини - інваліда, що становить 27\~388 грн. 10 коп. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 04 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 13 жовтня 2025 року. Представник позивачки [PERSON] адвокат Гримут Т.В. подала заяву про розгляд справи за їх з позивачкою відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, що вбачається із трекінгу відстеження вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву не подав, у зв`язку з чим суд на підставі п. 1) ч. 3 ст. 223 ЦПК України постановив ухвалу про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведеного суд постановив судовий розгляд справи здійснювати за відсутності всіх учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Із рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 18 червня 2020 року, яке згідно постанови Закарпатського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року залишено без змін, вбачається, що судом ухвалено, зокрема, стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 1 500 грн. щомісячно, починаючи з 24.04.2020 та додаткові витрати на його лікування у розмірі 1\~000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття ( а. с. 44 - 47, 48 - 54). Із рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 26 лютого 2018 року видно, що розірвано шлюб, укладений між [PERSON] \~та [PERSON] (а. с. 43). Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Так, підтвердженням матеріального становища платника аліментів є збільшення розміру витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на обох батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Так, із копій паспортів, свідоцтв про народження, довідки № 375 від 22.10.24 та акта обстеження матеріально-побутових умов № 112 від 22.10.2024 виданих виконавчим комітетом с. Тереблі Тячівського району Закарпатської області видно, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із матір`ю у [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні ( а. с. 5 6, 8 - 11). Із розрахунку заборгованості, проведеного Тячівським ВДВС у Тячівському районі Закарпатської області Івано Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України станом на 14 серпня 2025 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання малолітнього сина становить 126\~943,00 грн. ( а. с. 39 - 42). Згідно інформації з Єдиного реєстру боржників від 29.08.2025, відомо, що на виконанні Тячівського ВДВС у Тячівському районі Закарпатської області Івано Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 64224746 про стягнення із [PERSON] , [INFO] , аліментів (а. с. 105) Із довідки № 611, виданої Тячівським районним центром зайнятості 10 жовтня 2024 року видно, що [PERSON] станом на 18 жовтня 2021 року на обліку в Тячівському районному центрі зайнятості в статусі безробітної не перебуває (а. с. 55). Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про державну реєстрацію обтяжень відомо, що [PERSON] є власником на праві приватної власності земельної ділянки площею 0,104 га тажитлового будинку загальною площею 101,1 кв. м, розташованих за адресою: [ADDRESS] , на яке на підставі постанови державного виконавця Дзябка С.І. 02 03 2021 накладено арешт (а. с. 106 - 109). Однак, пред`являючи позов про зміну розміру аліментів, при цьому посилаючись на необхідність збільшення розміру аліментів, визначених у твердій грошовій сумі, позивачка не надала суду будь-яких доказів покращення матеріального стану відповідача з часу встановлення йому аліментних зобов`язань, а також інформації про щомісячні доходи як платника аліментів, так і одержувача аліментів, та зміни їх сімейного стану, хоча це є її процесуальним обов`язком, а тому вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, у розмірі 4 000 грн., щомісячно є завищеними та нею не доведено можливість їх сплати відповідачем саме у такому розмірі. Жодних доказів про те, що відповідач працевлаштований як найманий працівник та має високий прибуток позивачкою не надано. В той\~же час,\~згідно з\~ч.\~2\~ст.\~182\~СК України,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» у 2025 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня складає 3 196 грн. Таким чином, при збільшенні розміру аліментів, судом враховано, що відповідач не звільнений від обов`язку утримувати дитину; з часу ухвалення рішення Тячівським районним судом Закарпатської області від 18 червня 2020 року про стягнення аліментів, зросли як ціни на матеріальні потреби так і прожитковий мінімум для дітей відповідного віку; крім цього, судом також враховано, що відповідач не належно виконує покладені на нього обов`язки щодо сплати аліментів та станом на 14 серпня 2025 року має непогашений борг по їх сплаті у розмірі 126 943, 00 грн. Згідно положень, закріплених у ст. 180 Сімейного кодексу України обов`язок утримувати дітей є однаковим як для матері так і батька та виходячи із закріплених у ч. 9 ст. 7 Сімейного кодексу України принципів справедливості, добросовісності та розумності,\~суд урахувавши вказані обставини, дійшов висновку про збільшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3 500 грн., щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Згідно роз`яснень, що містяться п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до п. п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини (далі Конвенція), яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 1 ст. 185 Сімейного кодексу України встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Виходячи з аналізу статті 185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Згідно ч. 2 ст. 185 Сімейного кодексу України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснено, що до участі у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. У постановах від 26 червня 2018 року справа №\~501/5060/15-ц\~(№\~61-14054св18)\~та від 14 січня 2019 року у справі № 751/4312/16-ц (№ 61-9737св18) Верховний Суд зауважує, що аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Із рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 18 червня 2020 року вбачається, що згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 31.03.2020 та довідки КНП «Тячівська районна поліклініка» [PERSON] , [INFO] , встановлено діагноз структурована епілепсія; із виписки з історії хвороби № 8990 пацієнту [PERSON] , [INFO] , встановлено діагноз структурована епілепсія, складні парціальні напади з вторинною генералізацією, поведінкові розлади. Анамнез захворювання: хворіє з 2015 року, коли перехворів на вторинний гнійний менінгіт в результаті гострого гнійного періоститу верхньої щелепи справа. В гострому періоді були судоми. На МРТ ГМ - субдуральна гігрома з подальшою повторністю регресією. З 2017 року отримує соціальну допомогу як інвалід дитинства. Приймає Депакін хроно 50 мг та Левіцетам 500 мг на добу; судом ухвалено, зокрема, стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на лікування сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1\~000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття ( а. с. 44 - 47). Із консультативного висновку спеціаліста від 16 травня 2025 року, консультації ЛОРа від 12.04.2025, протоколів № 23411 від 09.10.2020, № 4551 від 07.10.2021, № 664 від 06.02.2024, протоколів обстеження від 26.09.2022, 18.01.2023, 03.07.2023, 19.01.2024, протоколу електроенцефалографії від 16.05.2025, цифрових рентгенографій від 16 лютого 2021 року видно, що у [PERSON] , [INFO] виявили ускладнення у виді гострого пансинуситу, гострого середнього серозного отиту Правобічного, в шишкоподібній залозі візуалізується киста, паталогічні зміни лівого гіпокампу, що потребує проведення кореляції, періодичні приступи, зокрема восени 2024 року та у березні 2025 року; на постійні йоснові приймає ламортин 200 мг. та депакін 750 мг, по 2 рази на день кожного ( а. с. 19, 21 - 38). Із долучених калькуляції на надання медичних послуг, а саме, МРТ головного мозку + гіпокамт, рецептів, направлень на обстеження, виданих на прізвище [PERSON] та фіскальних чеків вбачається, що позивачкою понесені витрати для придбання ліків та проведення обстежень на загальну суму 54\~776,21 грн. ( а. с. 20, 56 74, 75 - 104). За наведеного, позов в частині стягнення додаткових витрат на дитину підлягає до задоволення в сумі 27 388, 10 грн., а саме половину від вартості проведених обстежень та придбаних ліків для дитини, виходячи із рівності обов`язку батьків утримувати дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про зміну розміру аліментів на підставі п. 3) ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у розмірі 1211,20 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial