Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

У лютому 2025 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на його користь 137 372,58 грн, з яких: штраф в розмірі 70 000,00 грн, пеня у виді подвійної облікової ставки НБУ 60 526,01 грн, та 3% річних 6 846,57 грн, а також судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що 16 січня 2024 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області було винесено ухвалу про затвердження мирової угоди від 15 січня 2024 року та закриття провадження по справі №607/3967/23. Так, відповідно до пункту 4 мирової угоди [PERSON] взяв на себе зобов`язання перед [PERSON] в строк до 01 жовтня 2024 року завершити будівництво зблокованого житлового будинку в [ADDRESS] , що знаходиться на земельній ділянці, кадастровий номер 6125280600:02:001:0502, відповідно до умов визначених Угодою від 25 листопада 2020 року «Про організацію взаємовідносин під час будівництва об`єкту нерухомості Тернопільського р-н., с. Байківці кадастровий номер земельної ділянки 6125280600:02:001:0502» укладеної між [PERSON] та [PERSON] , а також у вказаний термін до 01 жовтня 2024 року передати [PERSON] та [PERSON] згідно Акту прийому-передачі завершеного будівництвом будинку згідно пункту 2 даної мирової угоди. Однак, станом на 30 січня 2025 року [PERSON] , з моменту укладення та затвердження мирової угоди не вчинив жодних дій на її виконання, а саме: не приступив до виконання будівельних робіт та не виконав їх згідно Угоди від 25 листопада 2020 року «Про організацію взаємовідносин під час будівництва об`єкту нерухомості Тернопільського р-н., с. Байківці кадастровий номер земельної ділянки 6125280600:02:001:0502» у встановлений в даній мировій угоді терміни. Пунктом 9 мирової угоди Сторони визначили відповідальність для [PERSON] за порушення строку виконання взятого ним на себе зобов`язання, у вигляді штрафу та пені. Штраф, згідно даної мирової угоди застосовується до [PERSON] у розмірі 10% від вартості плачених останньому [PERSON] грошових коштів в розмірі 700 000,00 грн, відповідно до Угоди від 25 листопада 2020 року «Про організацію взаємовідносин під час будівництва об`єкту нерухомості Тернопільського р-н., с. Байківці кадастровий номер земельної ділянки 6125280600:02:001:0502». Зважаючи на те, що терміном виконання зобов`язання для [PERSON] перед [PERSON] є дата 01 жовтня 2024 року та те, що станом на 30 січня 2025 року відповідачем не виконані взяті на себе зобов`язання позивач вважає за доцільне застосувати до [PERSON] передбачений мировою угодою штраф, в розмірі 70 000,00 грн. Пеня, згідно мирової угоди нараховується в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення починаючи з 02 жовтня 2024 року. Відповідно до даних Національного банку України облікова ставка складає 13,0% річних, яка діяла з 20 вересня 2024 року по 31 жовтня 2024 року, а подвійна облікова ставка складала 26,0% річних. Відповідно до даних Національного банку України облікова ставка складає 13,0% річних, яка діяла з 01 листопада 2024 року по 12 грудня 2024 року, а подвійна облікова ставка складала 26,0% річних. З 13 грудня 2024 року по 23 січня 2025 року облікова ставка була встановлена Національним банком України на рівні 13,5%, а подвійна облікова ставка складала 27,0% річних. З 24 січня 2025 року по 30 січня 2025 року облікова ставка була встановлена Національним банком України на рівні 14,5%, а подвійна облікова ставка складала 29,0% річних. Розмір пені у вигляді подвійної Облікової ставки НБУ за період з 02 жовтня 2024 року по 30 січня 2025 року складає - 60 526,01 грн. Також позивач вважає за доцільне застосувати норму закону, яка передбачає нарахування трьох процентів річних за порушення виконання грошового зобов`язання, а саме: частини 2 статті 625 Цивільного Кодексу України. Так, виходячи із суми боргу в розмірі 700 000,00 грн на яку нараховується 3% річних (365) та кількість днів прострочення (119) днів розмірі складає (700 000,00 грн * 3%) / 365*119 = 6846,57 грн. Підсумовуючи вище наведене розмір штрафних санкцій застосованих позивачем до відповідача за порушення виконання зобов`язання складає: 137 372,58 грн, з яких штраф в розмірі 70 000,00 грн, подвійна облікова ставка - 60 526,01 грн, та 3% річних - 6 846,57 грн. З метою досудового врегулювання даного спору, [PERSON] виставив [PERSON] претензію від 08 листопада 2024 року, яку направлено за адресою його проживання, однак вона залишена відповідачем без виконання. З огляду на зазначене, [PERSON] просить позов задовольнити, стягнути з відповідача на його користь 137 372,58 грн, з яких: штраф в розмірі 70 000,00 грн, пеня у виді подвійної облікової ставки НБУ 60 526,01 грн, та 3% річних 6 846,57 грн, а також судові витрати Ухвалою судді від 06 лютого 2025 року відкрито провадження у справі № 607/2294/25, призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. У судовому засіданні, яке відбулося 16 травня 2025 року суд постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Кукурудза А. Є. у судове засідання не з`явилися, проте представник позивача через систему «Електронний суд» подав заяву у якій просив проводити розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовльнити. Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав. Згідно ч. 4 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. У зв`язку з неявкою учасників справи, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 січня 2024 року у справі № 607/3967/23 затверджено мирову угоду, укладену між позивачем [PERSON] та відповідачами [PERSON] , [PERSON] у цивільній справі № 607/3967/23 за позовом [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Кукурудза Андрій Євгенович до [PERSON] , [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Вовк Тетяна Василівна, про визнання майнових прав на квартиру, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки на таких умовах: 1. [PERSON] та [PERSON] визнають за [PERSON] майнові права (спеціальне майнове право) на незавершену будівництвом квартиру загальною площею 113,9 кв.м. в осях 1-2, А-Б в зблокованому двоквартирному житловому будинку, розташованому в [ADDRESS] , вартість будівництва якої оплачено [PERSON] у повному розмірі (здійснено 100 (сто) відсотків оплати) відповідно до укладеної між [PERSON] та [PERSON] 25.11.2020 року Угоди «Про організацію взаємовідносин під час будівництва об`єкту нерухомості Тернопільський р-н. с. Байківці кадастровий номер земельної ділянки 6125280600:02:001:0502». 2. З метою врегулювання спору по даній справі, між [PERSON] та [PERSON] «27» листопада 2023 року укладено договір суперфіцію на частину земельної ділянки площею 0,0151 га в межах земельної ділянки площею 0,037 га з кадастровим номером 6125280600:02:001:0502, розташованої в [ADDRESS] , на підставі якого внесено відомості до Державного земельного кадастру про право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру № НВ-4800002902024 від 04.01.2024 року. Вказаний договір суперфіцію після постановлення Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвали про затвердження цієї Мирової Угоди підлягає державній реєстрації на її виконання. Вказаний договір суперфіцію відповідно до домовленості його сторін діє до завершення [PERSON] будівництва вцілому вказаного блокованого індивідуального житлового будинку відповідно до умов визначених Угодою «Про організацію взаємовідносин під час будівництва об`єкту нерухомості Тернопільський р-н. с. Байківці кадастровий номер земельної ділянки 6125280600:02:001:0502» та до здійснення державної реєстрації права власності на нього та на земельну ділянку, на якій він розташований, за [PERSON] та за [PERSON] (або за визначеними ним особами) в частинах визначених пунктом 6 даної Мирової Угоди. Вказана передача завершеного будівництвом блокованого індивідуального житлового будинку здійснюється [PERSON] [PERSON] та [PERSON] (або визначеним ним особам) на підставі актів прийому - передачі вказаного будинку, який підписується [PERSON] з [PERSON] та з [PERSON] (або з визначеними ним особами) відповідно. 3. [PERSON] визнає, що замовниками будівництва блокованого індивідуального житлового будинку в [ADDRESS] є [PERSON] , яким відповідно до взятих на себе зобов`язань згідно укладеною 25.11.2020 року між [PERSON] та [PERSON] Угодою «Про організацію взаємовідносин під час будівництва об`єкту нерухомості Тернопільський р-н. с. Байківці кадастровий номер земельної ділянки 6125280600:02:001:0502» оплачено 100 (сто) відсотків вартості визначеної даною [PERSON] частини будівництва вказаного у даній Угоді будинку, а також [PERSON] , який є на даний час власником земельної ділянки площею 0,037 га з кадастровим номером 6125280600:02:001:0502. Інформація про передачу права на будівництво вказаного вище блокованого індивідуального житлового будинку іншим замовникам, якими є [PERSON] та [PERSON] підлягає внесенню до Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва на протязі 30 (тридцяти) днів з наступного дня після дня постановлення Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвали про затвердження цієї Мирової Угоди. 4. [PERSON] зобов`язується на виконання взятих на себе зобов`язань, визначених укладеною 25.11.2020 року між [PERSON] та [PERSON] Угодою «Про організацію взаємовідносин під час будівництва об`єкту нерухомості Тернопільський р-н. с. Байківці кадастровий номер земельної ділянки 6125280600:02:001:0502», у термін до 01.10.2024 року, завершити будівництво вказаного у згаданій вище Угоді об`єкту нерухомості вцілому на земельній ділянці з кадастровим номером 6125280600:02:001:0502, яким є зблокований двоквартирний житловий будинок, будівництво якого здійснюється на підставі будівельного паспорта за № 603 від 23.07.2020 року, виданого Байковецькою сільською радою на ім`я [PERSON] на будівництво блокованого індивідуального житлового будинку в [ADDRESS] та зареєстрованого повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 03.09.2020 року за реєстраційним номером ТП051200909810 щодо об`єкту будівництва «Будівництво індивідуального житлового будинку» в [ADDRESS] , а також у вказаний термін до 01.10.2024 року передати завершений будівництвом будинок [PERSON] та [PERSON] (або визначеним ним особам) на підставі актів прийму - передачі завершеного будівництвам будинку згідно пункту 2 даної Мирової Угоди. 5. [PERSON] зобов`язується на виконання даної Мирової угоди у тридцяти денний строк після передачі завершеного будівництвом будинку [PERSON] та [PERSON] (або визначеним ним особам) здійснити поділ належної йому на праві власності земельної ділянки площею 0,037 га з кадастровим номером 6125280600:02:001:0502 на дві частини площами 0,0151 га та 0,0219 га, які необхідні для обслуговування окремо кожної квартири (частини будинку) у двоквартирному зблокованому житловому будинку, розташованому в [ADDRESS] . 6. [PERSON] та [PERSON] зобов`язуються на протязі 30 (тридцяти) календарних днів після виконання пукну 4 даної Мирової Угоди подати у визначений законом спосіб для здійснення реєстрації Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації на підставі будівельного паспорта щодо вказаного завершеного будівництвом блокованого індивідуального житлового будинку в [ADDRESS] . Після завершення будівництва вказаного будинку та реєстрації Декларації про готовність об`єкта до експлуатації [PERSON] набуває право власності на завершену будівництвом квартиру загальною площею 113,9 кв.м. в осях 1-2, A-Б (відповідно до Будівельного паспорта) в зблокованому двоквартирному житловому будинку, розташованому в [ADDRESS] та право власності на частину земельної ділянки площею 0,0151 га, в межах земельної ділянки площею 0,037 га з кадастровим номером 6125280600:02:001:0502, на якій розташована вказана квартира (частина будинку), а [PERSON] (або визначені ним особи) набуває право власності на завершену будівництвом квартиру загальною площею 111,9 кв.м. в осях 2-3, А-Б (відповідно до Будівельного паспорта) в зблокованому двоквартирному житловому будинку, розташованому в [ADDRESS] та право власності на частину земельної ділянки площею 0,0219 га, в межах земельної ділянки площею 0,037 га з кадастровим номером 6125280600:02:001:0502, на якій розташована вказана квартира (частина будинку). 7. [PERSON] зобов`язується на виконання даної Мирової угоди не чинити жодних перешкод [PERSON] в організації та здійснені будівельних робіт будівництва блокованого індивідуального житлового будинку в [ADDRESS] на належній на праві власності [PERSON] земельній ділянці площею 0,037 га з кадастровим номером 6125280600:02:001:0502, а також не чинити жодних перешкод в оформленні відповідних документів про готовність вказаного блокованого індивідуального житлового будинку до експлуатації та правовстановлюючих документів на нього і подальшого оформлення права власності на визначені у пункті 6 даної Мирової Угоди об`єкти нерухомого майна у відповідності до умов укладеною 25.11.2020 року між [PERSON] та [PERSON] Угодою «Про організацію взаємовідносин під час будівництва об`єкту нерухомості Тернопільський р-н. с. Байківці кадастровий номер земельної ділянки 6125280600:02:001:0502», з умовами якої [PERSON] ознайомлений та не заперечує щодо її виконання сторонами даної Мирової Угоди у повному обсязі. 8. [PERSON] визнає, що [PERSON] зобов`язується на виконання взятих на себе зобов`язань, визначених укладеною 25.11.2020 року між [PERSON] та [PERSON] Угодою «Про організацію взаємовідносин під час будівництва об`єкту нерухомості Тернопільський р-н. с. Байківці кадастровий номер земельної ділянки 6125280600:02:001:0502», у термін до 01.10.2024 року завершити будівництво блокованого індивідуального житлового будинку в [ADDRESS] та передати його замовникам [PERSON] та [PERSON] у відповідності до пункту 2 даної Мирової Угоди. [PERSON] визнає, що будівництво частини вказаного будинку у повній мірі оплачено [PERSON] , а тому [PERSON] не має і не матиме на майбутнє жодних претензій та вимог до [PERSON] , які стосуватимуться завершення будівництва [PERSON] вказаного житлового будинку та дотримання ним визначених даною Мировою Угодою строків завершення вказаного будівництва. [PERSON] визнає, що його усі вимоги у майбутньому, які стосуватимуться завершення будівництва вказаного житлового будинку та дотримання визначених даною мировою угодою строків завершення вказаного будівництва можуть бути ним заявлені виключно до [PERSON] у визначеному законом порядку. 9. У випадку порушення [PERSON] порядку та термінів виконання взятого на себе зобов`язання, визначеного у пункті 4 цієї Мирової Угоди, [PERSON] сплачує на користь [PERSON] пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, починаючи з 02.10.2024 року, а також сплачує штраф в розмірі 10 (десять) % від вартості сплачених [PERSON] коштів в розмірі 700 000 (сімсот тисяч) гривень, які визначені Угодою «Про організацію взаємовідносин під час будівництва об`єкту нерухомості Тернопільський р-н. с. Байківці кадастровий номер земельної ділянки 6125280600:02:001:0502» в разі прострочення виконання [PERSON] вказаного зобов`язання більше як на 30 (тридцять) календарних днів. 10. Після належного виконання [PERSON] та [PERSON] зобов`язань, передбачених цією мировою угодою [PERSON] гарантує, що не буде мати жодних майнових претензій, в тому числі щодо стягнення інфляційних втрат, пені та будь-яких інших штрафних санкцій. 11. Судові витрати понесені [PERSON] у вигляді сплати судового збору в розмірі 13430 (тринадцять тисяч чотириста тридцять) грн. 00 коп., оплати за проведення судової експертизи у даній справі та оплати за оформлення землевпорядної документації, пов`язаної з укладанням вказаного вище договору суперфіцію, у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. сплачуються [PERSON] на користь [PERSON] на протязі 10 (десяти днів) починаючи із наступного дня після дня постановлення Тернопільським міськрайонним судом ухвали про затвердження даної Мирової Угоди (платіж здійснюється з призначення платежу: «оплата на підставі мирової угоди по справі № 607/3967/23»). Закрито провадження у цивільній справі № 607/3967/23 за позовом [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Кукурудза Андрій Євгенович до [PERSON] , [PERSON] , третя особа Приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Вовк Тетяна Василівна про визнання майнових прав на квартиру, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки. Оскільки мало місце прострочення виконання зобов`язання за мировою угодою, 08 листопада 2024 року [PERSON] на адресу відповідача та третьої особи скеровано притензію-вимогу щодо виконання умов мирової угоди та сплати штрафних санкцій. Вказана претензія-вимога не була виконана, а тому позивач за захистом своїх прав звернувся до суду. За встановлених обставин до правовідносин, що виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будьякими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будьякого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Відтак, суд звертає увагу, що захисту підлягає право особи, яке було порушене, невизнане або оспорене. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 січня 2024 року у справі №607/3967/23 затверджено мирову угоду, умови якої сторонами не виконуються у встановлений строк. До основних завдань та переваг мирової угоди належать процесуальна економія, спрощення роботи суду, можливість сторонам самостійно врегулювати основні питання, пов`язані із захистом порушених прав, за умови комплексного врахування інтересів всіх сторін. У такий спосіб мирова угода є однією з форм прояву свободи (диспозитивності) в реалізації сторонами господарського процесу своїх прав, що проявляється в укладенні між ними угоди про заміну зобов`язання, на підставі якого й виник спір, іншим зобов`язанням з метою врегулювання такого спору (постанова Верховного Суду від 17 лютого 2020 року у справі № 911/427/19). Мирова угода у позовному провадженні - це письмова домовленість між сторонами спору про його вирішення, яка укладається в добровільному порядку з метою припинити спір, на погоджених сторонами умовах. Тобто, відмовившись від судового захисту, сторони ліквідують наявний правовий конфлікт самостійним (без державного примусу) врегулюванням розбіжностей на погоджених умовах. Спір може бути врегульовано укладенням мирової угоди на будь-якій стадії господарського процесу, у тому числі, на стадії виконання судового рішення. На відміну від звичайного договору, мирова угода у позовному провадженні укладається в процесі розгляду справи у господарському суді у формі та на умовах, передбачених процесуальним законодавством; підлягає затвердженню господарським судом; припиняє процесуально-правові відносини сторін; якщо мирова угода не виконується добровільно, вона виконується в порядку, встановленому для виконання судового рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/661/20). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 листопада 2024 року у справі №185/8179/22 щодо застосування ст. 207 ЦПК України, яка за змістом є аналогічною статті 192 ГПК України, зазначила, що мирова угода є юридичним документом, який створюється сторонами процесу і затверджується судом з метою вирішення спору шляхом досягнення взаємної згоди. Загальний наслідок укладення мирової угоди полягає в тому, що сторони приймають умови, які для них є прийнятними, замість того, щоб покладати вирішення спору на суд. За змістом п. 9 Мирової угоди, Сторони погодили, що у випадку порушення [PERSON] порядку та термінів виконання взятого на себе зобов`язання, визначеного у пункті 4 цієї Мирової Угоди, зміст якої судом описано вище, [PERSON] сплачує на користь [PERSON] пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, починаючи з 02 жовтня 2024 року, а також сплачує штраф в розмірі 10 (десять) % від вартості сплачених [PERSON] коштів в розмірі 700 000 (сімсот тисяч) гривень, які визначені Угодою «Про організацію взаємовідносин під час будівництва об`єкту нерухомості Тернопільський р-н. с. Байківці кадастровий номер земельної ділянки 6125280600:02:001:0502» в разі прострочення виконання [PERSON] вказаного зобов`язання більше як на 30 (тридцять) календарних днів. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В свою чергу, за порушення зобов`язання, як передбачено ст. 611 вказаного кодексу, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Штраф, згідно п. 9 Мирової угоди застосовується до [PERSON] у розмірі 10% від вартості плачених останньому [PERSON] грошових коштів в розмірі 700 000,00 грн, відповідно до Угоди від 25 листопада 2020 року «Про організацію взаємовідносин під час будівництва об`єкту нерухомості Тернопільського р-н., с. Байківці кадастровий номер земельної ділянки 6125280600:02:001:0502». Відтак, оскільки терміном виконання зобов`язання для [PERSON] перед [PERSON] є дата 01 жовтня 2024 року, однак на цю дату, як і на час вирішення спору судом відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, в користь позивача підлягає стягненню з [PERSON] штраф в розмірі 70 000,00 грн. Щодо обов`язку [PERSON] сплатити на користь [PERSON] пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, починаючи з 02 жовтня 2024 року, то суд звертає увагу на те, що ця міра відповідальності також погоджена Сторонами мирової угоди у п. 9. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України). За допомогою неустойки (штрафу, пені) допускається забезпечувати виконання значної кількості зобов`язань. Зокрема, неустойка може забезпечувати виконання: договірних зобов`язань, що традиційно для цивільного обороту, оскільки в більшості випадків саме в договорі його сторони встановлюють неустойку (штраф або пеню). Причому це може відбуватися як під час укладення договору для забезпечення виконання зобов`язання, так і після, але до виконання тих зобов`язань, які виникли на його підставі. Не виключається забезпечення зобов`язань, які виникли на підставі організаційного договору (зокрема, попереднього); недоговірних зобов`язань, що не характерно, проте положеннями статті 549 ЦК не виключається; позитивних та негативних зобов`язань. Як правило, неустойка встановлюється для забезпечення позитивних зобов`язань, які передбачають вчинення певних дій (передача речі, сплата грошовитих коштів та ін.). Сутність негативних зобов`язань полягає в тому, що предметом виконання є утримання від дій, і зобов`язання виконується протягом усього часу його існування. Негативні зобов`язання можуть бути забезпечені тільки за допомогою штрафу, адже після порушення такого зобов`язання необхідність стимулювати його виконання шляхом нарахування пені, як це може мати місце при позитивних зобов`язаннях, не призведе до очікуваного результату, тобто його виконання (постанова Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 172/1159/20). В силу вимог статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтями 598 та 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Згідно з частиною 1 статті 530 та частиною 1 статті 612 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Тлумачення статті 549 свідчить, що: пеня є змінною величиною, оскільки її нарахування відбувається за кожен день прострочення. Пеня, згідно мирової угоди нараховується в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, починаючи з 02 жовтня 2024 року. Відповідно до даних Національного банку України облікова ставка складає 13,0% річних, яка діяла з 20 вересня 2024 року по 31 жовтня 2024 року, а подвійна облікова ставка складала 26,0% річних. Відповідно до даних Національного банку України облікова ставка складає 13,0% річних, яка діяла з 01 листопада 2024 року по 12 грудня 2024 року, а подвійна облікова ставка складала 26,0% річних. З 13 грудня 2024 року по 23 січня 2025 року облікова ставка була встановлена Національним банком України на рівні 13,5%, а подвійна облікова ставка складала 27,0% річних. З 24 січня 2025 року по 30 січня 2025 року облікова ставка була встановлена Національним банком України на рівні 14,5%, а подвійна облікова ставка складала 29,0% річних. Розмір пені у вигляді подвійної Облікової ставки НБУ за період з 02 жовтня 2024 року по 30 січня 2025року складає - 60 526,01 грн, яка розрахована позивачем та з якою суд погоджується, і саме ця сума підлягає стягненню з [PERSON] в користь [PERSON] . Наявність ухвали про затвердження мирової угоди не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Оскільки чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін вказаного договору та не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, а також не позбавляє кредитора права на отримання коштів, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, тому висновок судів попередніх інстанцій про наявність правових підстав для застосування до спірних правовідносин положень статті 625 Цивільного кодексу України є обґрунтованими (постанова Верховного Суду від 31 травня 2018 року у справі № 902/330/17). Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі №910/10156/17, від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, суд касаційної інстанції застосував до спірних правовідносин положення статті 625 ЦК і навів правовий висновок про те, що у наведеній нормі визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт), тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Так, виходячи із суми сплачених [PERSON] коштів в розмірі 700 000,00 грн - здійснено 100 (сто) відсотків оплати відповідно до укладеної між [PERSON] та [PERSON] 25 листопада 2020 року Угоди «Про організацію взаємовідносин під час будівництва об`єкту нерухомості Тернопільський р-н. с. Байківці кадастровий номер земельної ділянки 6125280600:02:001:0502», на вказану суму нараховується 3% річних (365) з урахуванням кількості днів прострочення - 119 днів, що складає розмірі: 700 000,00 грн. * 3% / 365 * 119 = 6 846,57 грн, які підлягають стягненню з відповідача в користь позивача. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За встановлених вище обставин, суд виснує, що позивачем доведено свої позовні вимоги у встановлений законом спосіб. Натомість [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, не проявив жодного інтересу до спору, не спростував позовні вимоги, не довів, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відтак, заявлені позивачем позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволення шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 137 372,58 грн, з яких: штраф в розмірі 70 000,00 грн, пеня у виді подвійної облікової ставки НБУ 60 526,01 грн, та 3% річних 6 846,57 грн, які є відповідальністю за прострочення виконання зобов`язань за мировою угодою. Оскільки суд задовольнив позовні вимоги, то на підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 1 373,73 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved