Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-16 00:00:00

Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось в суд із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з нього заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 15.03.2024р. у розмірі 27970,14 грн. В обґрунтування позову посилалось на те, що 15.03.2024р. між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг, на підставі якого відповідачу надано кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 27970,14 грн, з яких: 19264,98 грн - кредит; 4143,49 грн - пеня; 4561,67 грн - борг за порушення грошового зобов`язання. Представник позивача звернувся до суду із заявою, в якій просить слухати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, тому суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (тобто положення щодо договору позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст.1046 ЦК України). Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно зі ст.12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину. Судом установлено, що [PERSON] , встановивши мобільний додаток monobank, 15.03.2024р. підписав з використанням електронного підпису анкету-заяву до договору про надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк», у якій зазначено, що ця анкета-заява разом з умовами і правилами обслуговування в AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів monobank (Universal Bank), таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, які розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms, тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates, складають договір про надання банківських послуг. Просить відкрити поточний рахунок на його ім`я, встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному застосунку. Пільговий період за користування кредитним лімітом становить до 62 календарних днів. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом. Відповідачу згенеровано ключову пару удосконаленого електронного підпису з особистим електронним ключем і відповідним йому відкритим ключем, реквізити якого містяться в анкеті-заяві, що буде використовуватися ним для вчинення правочинів та платіжних операцій. У подальшому відповідачу було надано платіжну картку зі встановленим кредитним лімітом. Зазначені обставини підтверджуються: копією анкети-заяви до договору про надання банківських послуг від 15.03.2024р.; довідкою про наявність рахунку від 03.03.2025р.; довідкою про розмір встановлення кредитного ліміту від 09.06.2025р.; розрахунком заборгованості за договором. Отже суд дійшов висновку, що між позивачем і відповідачем укладено договір про надання банківських послуг, який є змішаним та містить умови кредитного договору. Відповідач користувався кредитними коштами, здійснював часткове їх повернення та станом на 03.04.2025р. утворилась заборгованість перед позивачем за кредитом у розмірі 19264,98 грн, що підтверджується випискою по рахунку та розрахунком заборгованості за договором. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача пені та боргу за порушення грошового зобов`язання, суд дійшов таких висновків. Відповідно до пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, оскільки нарахування позивачем пені в розмірі 4143,49 грн та боргу за порушення грошового зобов`язання в розмірі 4561,67 грн здійснювалось під час дії воєнного стану, таке нарахування не відповідає вимогам закону. При виборі й застосуванні норми права до зазначених правовідносин суд враховує висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 31 липня 2024 року у справі №161/11703/22. Крім того суд дійшов висновку, що сплата пені та боргу за порушення грошового зобов`язання не передбачена умовами кредитного договору, які містяться в анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк» від 15.03.2024р. Разом із тим, позивачем не надано доказів підписання відповідачем Умов і правил обслуговування в AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank (Universal Bank), таблиці обчислення вартості кредиту і паспорта споживчого кредиту, які розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms, тарифів, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates. Відповідач посилався на зазначені документи, які розміщені на банківському сайті, як невід`ємні частини спірного договору. Проте матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови і правила, таблицю обчислення вартості кредиту, паспорт споживчого кредиту й тарифирозумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи анкету-заяву до договору про надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк». А роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови кредитування. Саме такі висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 і відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України суд враховує їх при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді нарахування пені та боргу за порушення грошового зобов`язання, тому з цієї підстави нарахування позивачем пені в розмірі 4143,49 грн та боргу за порушення грошового зобов`язання в розмірі 4561,67 грн також є неправомірним. Ураховуючи викладене, оскільки відповідач не сплатив заборгованість за кредитним договором, необхідно задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 19264,98 грн. Вирішуючи питання про розподіл судового збору, суд відповідно до ст.141 ЦПК України враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 27970,14 грн, а підлягає задоволенню в сумі 19264,98 грн, що складає 68,88% (19264,98 х 100 : 27970,14). Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2085,69 грн судового збору (3028 х 68,88%).

Outcome: partial