Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів. Вказує на те, що заочним рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 14.02.2018 року з [PERSON] на її користь стягуються аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Причиною звернення до суду стала та обставина, що на даний час сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини та не відповідає розміру аліментів для дитини відповідного віку, оскільки син підріс і витрати на його утримання значно зросли. Крім того, позивачка вказує, що відповідач являється військовослужбовцем ЗСУ та щомісячно отримує грошову допомогу та має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі ніж було присуджено судом у 2018 році. Саме тому позивачка звернулася до суду з проханням ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття, тобто до [INFO] . Ухвалою Любарського районного суду від 10.09.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву. Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви та доданими до неї документами, отримана відповідачем 27.09.2025. У визначений судом строк відповідач відзиву та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не надав, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку, а тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. Відповідно до ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду, розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно копії заочного рішення Любарського районного суду Житомирської області від 14.02.2018, на [PERSON] покладено обов`язок сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . (а.с.12-13). Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесено зміни у ч.2 ст.182 СК України та зазначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене та з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, а також те, що як зазначає позивачка у позовній заяві, відповідач є фізично здоровим, працездатним, проходить військову службу у ЗСУ та щомісячно отримує грошову допомогу і має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі ніж було визначено судом у 2018 році, що не спростовано відповідачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Оскільки рішення ухвалено на користь позивачки, то з відповідача у відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь Держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved