Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

04.08.2025 через систему «Електронний суд» до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» до відповідача [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №200429688 від 12.01.2016 у сумі 44\~243,35 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 12.01.2016 між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та [PERSON] укладено угоду № 200429688 щодо кредитування (Кредитний договір). Відповідно до умов Кредитного договору (на умовах повернення, платності, строковості) Банк надав Позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 12790,86 грн, з встановленим строком користування з 12.01.2016 р. по 12.01.2019 р., а Відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в Кредитному договорі строк, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 20 липня 2020 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020р., укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071 проведеного 15.06.2020р., що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021р. у справі №910/11298/16 відповідно до якої Позивач визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», в тому числі і за Кредитним договором. Додатком до договору є реєстр кредитних договорів із зазначенням, окрім іншого, суми заборгованості. Станом на 24.07.2025 загальний розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем за Кредитним договором становить 33803,77 грн., з яких: 11724,06 грн. заборгованість за кредитом; 22079,71 грн. заборгованість за відсотками. Заборгованість розрахована станом дату укладання до договору факторингу №7_БМвід 20.07.2020, укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» та зафіксована у додатку до договору реєстрі кредитних договорів. Враховуючи, що Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором № 200429688 від 12.01.2016 року у загальному розмірі 44243,35 грн., яка складається з: суми заборгованості 33803,77 грн., суми інфляційних втрат 7391,68 грн., суми 3% річних - 3047,90 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2025 справу розподілено та передано для розгляду судді Сиротенко В.К. Ухвалою судді від 06.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом (повідомленням) сторін. Судове засідання призначено на 04.09.2025. 15.09.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому викладено заперечення щодо позовних вимог. В обґрунтування заперечень представник відповідача зазначає, зокрема, на те, що позивач, з посиланням на ст.ст. 512. 514 ЦПК України, вказує, що до нього як нового кредитора перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. В реєстрі договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, копію якого надав позивач, під номером 73311 містяться відомості про боржника [PERSON] , номер договору 200429812, загальна сума заборгованості за договором - 2436,04 грн. Таким чином. АТ «Банк Михайлівський» не передавало ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги за кредитним договором №200429688, укладеним між АТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] 12.01.2016р. А отже, ТОВ «Діджи Фінанс» не має повноважень заявляти будь-які вимоги за вказаним договором до [PERSON] . Ця обставина є самостійною та достатньою підставою для відмови в позові. Крім того, представник відповідача вказує на безпідставність нарахування банком щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості; відсутність належних та допустимих доказів видачі кредитних коштів; ненадання розрахунку заборгованості відповідача за тілом кредиту та нарахованими відсотками; вимога про поновлення строку позовної давності є також безпідставною. За викладених обставин просить відмовити в задоволенні позовних вимог. 24.09.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких представник позивача зазначає, зокрема, що заборгованість відповідача за договором № 200429688 від 12.01.2016 розрахована станом дату укладання до договору факторингу №7_БМ від 20.07.2020, укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» та зафіксована у додатку до договору реєстрі кредитних договорів. ТОВ «Діджи Фінанс» - правонаступник за договором відступлення прав вимоги №7_БМ від 20.07.2020 та вважає, що реєстр кредитних договорів (витяг з якого надано до позовної заяви) до договору факторингу №7_БМ від 20.07.2020, укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» є достатнім і беззаперечним доказом наявності заборгованості. Представник позивача в судові засідання не з`являвся, разом з тим, в прохальній частині позовної заяви позивач просив справу розглядати за відсутності представника позивача. У судовому засіданні 14.10.2025 представник відповідача заперечила проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві. Вважала, що наданими позивачем доказами не доведено набуття позивачем права вимоги саме за договором №200429688, укладеного 12.01.2016 між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] . У судовому засіданні 14.10.2025, після з`ясування всіх обставин справи та перевірки їх доказами, суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, в судовому засіданні оголошено перерву до 20.10.2025. У судове засідання 20.10.2025 представники сторін не з`явилися. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 526ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором. За положеннями ст. 516 ЦК України: заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1); якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (частина 2). Згідно з частиною 2 статті 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факт не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено. Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з частиною першою статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Судом встановлено, що 12.01.2016 між ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір у формі заяви № 200429688 про надання кредиту у сумі 12\~790,86 грн строком на 1096 днів (з 11.01.2016 по 12.01.2019) та зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,0001% річних. Також 12.01.2016 [PERSON] підписав анкету № 2259952, графік платежів, довідку про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту, якою визначено суму та мету кредиту, строк його повернення, обсяг щомісячного платежу, проценту ставку за кредитом, порядок повернення кредиту тощо. Також, 12.01.2016 між страховиком ТОВ «Страхова компанія «М-Лайф» та страхувальном [PERSON] підписано Договір добровільного страхування життя держателів платіжних карток ПАТ «Банк Михайлівський». 20.07.2020 ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених Протоколом електронного аукціону № UA-EA-2020-06-09-000032-b від 15 червня 2020 року, уклали договір № 7_БМ про відступлення прав вимоги, за яким банк відступив новому кредитору належні банку, а новий кредитор набув право вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб, зазначених в Додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту) та/або договорами поруки та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього договору. Новий кредитор сплачує банку за права грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 в справі № 910/11298/16 апеляційну скаргу ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 у справі № 910/11298/16 задоволено, рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 у справі № 910/11298/16 скасовано в частині немайнових вимог, з ухваленням нового рішення про задоволення позову ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» у цій частині. Застосовано наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, а саме: зобов`язано ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2. Зобов`язано ТОВ «Фінансова компанія «Фагор» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 № 1 і № 2. Оригінали документів, а саме кредитних договорів, щодо яких право вимоги відступлено на підставі договору від 20.07.2020, не були передані ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». На примусове виконання постанови Господарського суду міста Києва у справі №910/11298/16 від 01.07.2021 у справі №910/11298/16 за заявами ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було відкрито виконавчі провадження. Лише на початку 2023 року оригінали вищезазначених документів були отримані ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», про що було винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень. Звернувшись до суду із даним позовом, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 200429688 від 12.01.2016 у розмірі 33803,77 грн, суму збитків з урахуванням 3% річних у розмірі 3047,90 грн, суму збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань у розмірі 7391,68 грн, а всього 44243,35 грн. При цьому, в позовній заяві позивач вказує, що станом на 24.07.2025 загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за Кредитним договором становить 33803,77 грн, з яких: 11724,06 грн заборгованість за кредитом; 22079,71 грн заборгованість за відсотками. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників та за такими договорами, який є Додатком №1 до Договору №7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020, вбачається, що під №73311 значиться [PERSON] , № договору 200426812, дата укладання 12.01.2016, загальний розмір заборгованості 2\~436,04 грн, розмір заборгованості за основним зобов`язанням 797,41 грн, розмір заборгованості по нарахованим відсоткам 1\~638,63 грн. За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» не доведено належними та допустимими доказами набуття права вимоги за кредитним договором №200429688 від 12.01.2016 у сумі 33803,77 грн, оскільки відповідно до наданих позивачем доказів встановлено, що ПАТ «Банк Михайлівський» відступило ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право вимоги з [PERSON] по кредитному договору № 200426812 від 12.01.2016 у сумі 2 436,04 грн. Вищевказані обставини є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. На підставі п. 2 ч. 2 ст.141ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed