Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

До Пересиського районного суду м.Одеси через систему «Електронний суд» 27 лютого 2025 року від імені Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба», звернувся адвокат Драченко В.В. із вказаним позовом, в якому просить: стягнути з відповідача [PERSON] заподіяну дорожньо-транспортною подією шкоду у розмірі 124 603,48 грн., витрати за проведення експертного дослідження у розмірі 4000,00 грн, судовий збір 2422, 40 грн та витрати на професійну правничу допомогу 7250,00 грн. Обґрунтовано позовні вимоги тим, що 10 січня 2024 року на вулиці Балтська дорога, 25 в місті Одесі, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 2106, номерний знак [NUMBER] при зустрічному роз`їзді не врахував зміни дорожніх обставин, не був уважним, не дотримуючись безпечного бокового інтервалу, скоїв зіткнення з технічним засобом марки «Renault Magnum», номерний знак [NUMBER] з напівпричепом марки «Bodex», номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] який рухався назустріч в своїй половині дороги. Під час ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та матеріальні збитки. Постановою Суворовського районного суду міста Одеси від 27 лютого 2024 року у справі №523/1273/24 водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП. На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність Відповідача застрахована не була. 15.01.2024 на адресу Відповідача скеровано запрошення на огляд транспортного засобу до судового експерта товарознавця для визначення розміру матеріального збитку, на який [PERSON] не з`явився. Висновком автотоварознавчого дослідження № 18 від 30.01.2024 встановлено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault Magnum», д.н.з. [NUMBER] , без урахування фізичного зносу становить 124 603,48 грн. В подальшому на дзвінки представника Позивача Відповідач не реагував, пропозицій добровільного відшкодування шкоди СТОВ «ДРУЖБА» також не отримувало. Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 03 березня 2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку загального позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 02 липня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява представника про підтримання позовних вимог, в якій він просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином за зареєстрованим місцем проживання в порядку статей 128, 130 ЦПК України, рекомендоване повідомлення повернулось до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що судом розцінюється як належне повідомлення. Така позиція суду відповідає судовій практиці з розгляду аналогічних спорів: Постанови Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі №760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі №760/17314/17). Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду останній не подавав. Також про розгляд справи була повідомлена представник відповідача [PERSON] адвокат Гусельщикова М.А., що підтверджується довідкою про доставку ухвали суду від 02.07.2025 року до її електронного кабінету. Згідно з положеннями ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи згоду представника позивача на проведення заочного розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, заяв про відкладення розгляду справи, належне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, неповідомлення відповідачем причин неявки на судове засідання, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши заочне рішення, що відповідає ч.1 ст. 280 ЦПК України. Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 10 січня 2024 року на вулиці Балтська дорога, 25 в місті Одесі, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 2106, номерний знак [NUMBER] при зустрічному роз`їзді не врахував зміни дорожніх обставин, не був уважним, не дотримуючись безпечного бокового інтервалу, скоїв зіткнення з технічним засобом марки «Renault Magnum», номерний знак [NUMBER] з напівпричепом марки «Bodex», номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] який рухався назустріч в своїй половині дороги. В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілих не було, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. З наявної в матеріалах справи копії Постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 27.02.2024 року у справі № 523/1273/24 вбачається, що [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст.124 КпАП України, за результатами вказаної дорожньо \~транспортної пригоди, та накладено стягнення у вигляді адміністративного штрафу. Постанова Суворовського районного суду м. Одеси від 27.02.2024 у справі № 523/1273/24\~ набрала законної сили. Згідно ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача застрахована не була. Внаслідок ДТП, яка сталася з вини [PERSON] , був пошкоджений автомобіль марки «Renault Magnum», номерний знак [NUMBER] з напівпричепом марки «Bodex», номерний знак [NUMBER] , користувачем якого є СТОВ «ДРУЖБА» згідно договору оренди автомобіля укладеного з [PERSON] , посвідчений 29.08.2019 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 8782. Відповідно до Додаткового договору від 20.02.2025, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Миколенко І.М., зареєстрованого в реєстрі за № 261, доповнено Договір оренди автомобіля від 29.08.2029 року пунктом 10-1 наступного змісту: «В разі виникнення дорожньо-транспортної події за участі об`єкту оренди, Орендар має право самостійно звертатись до фізичних осіб (винуватців ДТП), страхових компаній, МТСБУ та до суду з питань отримання (стягнення) відшкодування спричиненого дорожньо-транспортною подією». Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Дружба» було замовлено оцінку вартості матеріального збитку заподіяного транспортного засобу та згідно висновку експерта оцінювача СПД Березовського А.А. №18 від 30.01.2024, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Renault\~Magnum»,\~номерний знак\~ [NUMBER] становить 124603,48 грн. Коефіцієнт фізичного зносу складників автомобіля «Renault\~Magnum»,\~номерний знак\~ [NUMBER] складає 0,70. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ «Renault\~Magnum» \~складає 30611,13\~грн.;\~вартість матеріального\~збитку -53177,50\~грн. Отже, загальний розмір майнової шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить 124 603,48 грн., що не було спростовано відповідачем. Матеріали справи містять ремонтну калькуляцію № 18, де вартість відновлювального ремонту КТЗ «Renault Magnum», становить 124\~603, 48 грн. Платіжною інструкцією № 1840 від 29.01.2024 року підтверджується оплата наданих послуг експерта оцінювача СПД [PERSON] у розмірі 4000,00 грн. За правилами ст.15 та ч.1 ст.16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.22\~ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У частині першій статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1192 ЦК України передбачено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник-особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Відповідно до п. 4 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від наявності вини. Таким чином шкода, завдана позивачу внаслідок ДТП, має бути відшкодована відповідачем. Відповідно до пункту 1 частини другої\~статті 22 ЦК України\~реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої\~наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (далі - Методика) вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження за наявності однієї з нижчезазначених умов: - вартість відновлювального ремонту КТЗ не менша за його ринкову вартість; - сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ і втрати товарної вартості не менша за ринкову вартість КТЗ за умови що вартість ремонту менша вартості ТЗ. Відповідно до п. 11 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4, за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи. Проаналізувавши встановлені у справі обставини відповідно до наведених правових норм, з урахуванням того, що стороною відповідача не надано жодних доказів на спростування розміру завданої позивачу майнової шкоди, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.ч. 1-3\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 7\~ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Аналізуючи положення вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Враховуючи те, що обставини, на які посилалась сторона позивача у позовній заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а стороною відповідача не надано жодних доказів на підтвердження підстав своїх заперечень, суд приходить до переконання про можливість задоволення позовних вимог. За нормами\~ст.137 ЦПК України\~визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження витрат правничої допомоги позивачем надано договір прол надання правничої допомоги № 12-12 від 16 грудня 2020 року, укладеним між позивачем в особі директора Налбалдяна А.М. та Адвокатським об`єднанням «Право, бізнес і фінанси», в якому зазначено, що вартість послуг є фіксованої та складає 1000,00 грн за годину, а також Акт надання послуг від 08.10.2025 року в якому зазначено перелік виконаних робіт, зокрема:\~ консультація, написання та направлення запрошення відповідача на огляд ТЗ; представництва інтересів під час огляду ТЗ, підготовча робота для складання позовної заяви, збір документів, написання та подача заяви про проведення судового засідання в режимі відеоконференції на що загалом витрачено 07 год 15 хв. Отже, враховуючи вказані норми та додані докази про розмір правничої допомоги, вказана сума підлягає стягненню з відповідача. При вирішенні питання про стягнення правничої допомоги судом враховано правові висновки Верховного Суду у справах № 755/9215/15-ц, №922/445/19. Згідно зі ст.ст.\~137,\~141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача також слід стягнути судовий збір, сплачений за подачу позову в розмірі 2422,40 грн, а також витрати на правничу допомогу у розмірі 7250 грн.

Outcome: approved