Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-16 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 07.01.2025 звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами, обґрунтовуючи свої вимоги наступним (з урахуванням зменшення їх розміру). Між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] 13.03.2024 укладено кредитний договір №16228-03/2024, який підписаний електронним підписом позичальниці, відтвореним шляхом використання останньою одноразового ідентифікатора. Надалі, 24.06.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №24062024, відповідно до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до вказаного договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] в сумі 19 500 грн, з яких: 6 000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 13 500 грн заборгованість за відсотками. Всупереч умов кредитного договору, незважаючи на повідомлення, [PERSON] не виконала свого зобов`язання та жодного платежу для погашення кредитної заборгованості не здійснила. Оскільки [PERSON] продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість не погашає, тому позивач просив стягнути з\~ [PERSON] вказану вище суму заборгованості за кредитним договором №16228-03/2024 від 13.03.2024. Крім того, між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] 28.02.2024 укладено кредитний договір №79719737, який підписаний електронним підписом позичальниці, відтвореним шляхом використання останньою одноразового ідентифікатора. Надалі, 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Надалі, між сторонами договору факторингу 18.03.2025 укладено додаткову угоду №49, згідно з умовами якої внесені зміни в частині відображення коректної заборгованості [PERSON] станом на дату відступлення права вимоги, у зв`язку з чим заборгованість станом на 28.03.2025 зменшилася. Так, відповідно до реєстру боржників №32 від 25.09.2024 до вказаних договору факторингу та додаткової угоди ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] в сумі 6 774 грн 83 коп, з яких: 4 338 грн 50 коп заборгованість за основною сумою боргу, 2 436 грн 33 коп заборгованість за відсотками. Всупереч умов кредитного договору, незважаючи на повідомлення, [PERSON] не виконала свого зобов`язання та жодного платежу для погашення кредитної заборгованості не здійснила. Оскільки [PERSON] продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість не погашає, тому позивач просив стягнути з\~ [PERSON] вказану вище суму заборгованості за кредитним договором №79719737 від 28.02.2024. Крім того, між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» та [PERSON] 11.03.2024 в електронній формі укладено кредитний договір №2822517. Надалі, 30.07.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №30072024/1, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до вказаного договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] в сумі 19 103 грн 37 коп, з яких: 6 095 грн заборгованість за основною сумою боргу, 13 008 грн 37 коп заборгованість за відсотками. Всупереч умов кредитного договору, незважаючи на повідомлення, [PERSON] не виконала свого зобов`язання та жодного платежу для погашення кредитної заборгованості не здійснила. Оскільки [PERSON] продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість не погашає, тому позивач просив стягнути з\~ [PERSON] вказану вище суму заборгованості за кредитним договором №2822517 від 11.03.2024. Крім того, між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] 27.01.2024 укладено кредитний договір №42074-01/2024, який підписаний електронним підписом позичальниці, відтвореним шляхом використання останньою одноразового ідентифікатора. Надалі, 19.09.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №19092024, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до вказаного договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] в сумі 23 850 грн, з яких: 9 540 грн заборгованість за основною сумою боргу, 14 310 грн заборгованість за відсотками. Всупереч умов кредитного договору, незважаючи на повідомлення, [PERSON] не виконала свого зобов`язання та жодного платежу для погашення кредитної заборгованості не здійснила. Оскільки [PERSON] продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість не погашає, тому позивач просив стягнути з\~ [PERSON] вказану вище суму заборгованості за кредитним договором №42074-01/2024 від 27.01.2024. Крім того, між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] 03.03.2024 в електронній формі укладено кредитний договір №6082503. Надалі, 30.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №30072024/2, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №1 від 30.07.2024 до вказаного договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] в сумі 22 850 грн, з яких: 5 000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 15\~420 грн заборгованість за відсотками, 1\~100 заборгованість за комісією, 1\~330 грн заборгованість за неустойкою (штраф, пеня). Всупереч умов кредитного договору, незважаючи на повідомлення, [PERSON] не виконала свого зобов`язання та жодного платежу для погашення кредитної заборгованості не здійснила. Оскільки [PERSON] продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість не погашає, тому позивач просив стягнути з\~ [PERSON] вказану вище суму заборгованості за кредитним договором №6082503 від 03.03.2024. Представник відповідачки адвокат Брижицька В.В. подала відзив, в якому позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні. Так, заперечення в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №16228-03/2024 від 13.03.2024 мотивовані тим, що витяг з договору факторингу не містить інформацію про істотні умови договору, відповідні додатки до цього договору не додані, акт прийому-передачі Реєстру Боржників від 24.06.2024 містить ознаки механічного втручання, що ставить під сумнів його достовірність та допустимість як доказу, а витяг з Реєстру боржників не містить інформацію, що достовірно свідчить про передачу права вимоги за вказаним кредитним договором. Крім того, позивачем не надано документів про оплату первісному кредитору згідно з договором факторингу послуг фактора. Також ставить під сумнів доданий до позову розрахунок заборгованості, оскільки з нього неможливо встановити, коли заборгованість була переведена в прострочену, чи були сплати з боку відповідачки, порядок нарахування відсотків, в якому розмірі вони були нараховані та за який період. Зазначений документ не є належним доказом суми заборгованості, оскільки містить лише відомості про те, що позивачем не здійснювалося нарахування відсотків за кредитним договором. Крім того, текст кредитного договору не містить обов`язкової інформації про денну процентну ставку, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом, орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Крім того, відповідно до п.17 розділу IV Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. За кредитним договором №16228-03/2024 на першу частину перехідного періоду припало 40 днів (з 13.03.2024 до 22.04.2024), на другу частину перехідного періоду припало 60 днів (з 23.04.2024 до 20.06.2024), однак у наданій позивачем копії договору та додатках до нього така інформація відсутня. Це призводить до того, що розмір заборгованості за кредитним договором визначено первісним кредитором з порушенням вимог закону. Заперечення в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №79719737 від 28.02.2024 мотивовані тим, що станом на дату укладення договору факторингу №14/06/21 у первісного кредитора не існувало права грошової вимоги до відповідачки, строк виконання зобов`язань за якою настав, оскільки кредитний договір №79719737 ще не був укладений. Додаткова угода №37 та акт прийому-передачі Реєстру боржників №32 від 25.09.2024 містять ознаки втручання у цілісність документа, відповідно не можуть вважатися допустимими і достовірними доказами. Витяг з Реєстру боржників №32 є документом, щодо якого немає можливості встановити чи відповідає він формі згідно затвердженого сторонами додатку до Договору факторингу, а також встановити належність наведеної інформації до власне Реєстру боржників, достовірність та повноту такої інформації. Крім того, у розрахунку заборгованості не начедено обчислення заборгованості відповідачки, він містить лише відомості щодо загального розміру несплаченого кредиту та відсотків і не дає можливості встановити як формувалася заборгованість (в т.ч. за її складовими). Крім того, пунктом 2.2 кредитного договору визначено строк позики/строк договору 30 днів, а пунктом 4 позикодавець у договорі встановив умову про продовження строку позики з 30 днів на ще 90 днів, а отже відповідно і нарахування процентів за новий строк, без укладення додаткового договору/додаткової угоди. Проте, Законом №3498-IX від 22.11.2023 частину 7 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено абзацом другим: «У договорі про споживчий кредит забороняється встановлювати умову про продовження в односторонньому порядку строку користування кредитом. Продовження строку користування кредитом здійснюється виключно шляхом укладення додаткового договору за домовленістю сторін». Отже, нікчемність п.4 кредитного договору встановлена законом. Заперечення в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №2822517 від 11.03.2024 мотивовані тим, що надані позивачем документи на підтвердження права вимоги до відповідачки містять ознаки втручання в їх цілісність, невід`ємні додатки до договору факторингу №30072024/1 не надавалися, витяг з реєстру боржників не містить необхідної інформації, що підтверджує її приналежність до Реєстру боржників, розрахунок заборгованості за період з 30.07.2024 до 30.11.2024 є одностороннім документом та не містить інформації про те, коли заборгованість була переведена в прострочену, складові заборгованості, здійснені відповідачкою оплати та порядок їх зарахування. Також суду не надані документи про розрахунки між позивачем та первісним кредитором за договором факторингу. Крім того, кредитодавець згідно з кредитним договором нараховує проценти за ставкою 2,3% протягом всього строку поточного періоду 90 днів, однак зважаючи на вимоги п.17 Прикінцевих положень Закону України «Про споживче кредитування» такі дії суперечать закону, оскільки з 23 квітня до 24 червня 2024 року - 62 дні, стандартна ставка за Договором 2,3% (у межах другого етапу перехідного періоду, законом передбачено 1,5%). Це призводить до того, що розмір заборгованості за кредитним договором визначено первісним кредитором з порушенням вимог закону. Заперечення в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №42074-01/2024 від 27.01.2024 мотивовані тим, що наданий витяг з договору факторингу та акт прийому-передачі Реєстру боржників містять ознаки втручання у їх цілісність, невід`ємні додатки договору не надані. Крім того, розрахунок заборгованості є одностороннім документом, який не є розрахунком заборгованості за кредитним договором, у ньому відсутня інформація про те, коли заборгованість переведена у прострочену, яким чином здійснювалися нарахування процентів, оплати позичальника, порядок їх зарахування первісним кредитором. Крім того, позивач не надав доказів двосторонньої оплати за договором факторингу. Також договір не містить розрахунку денної процентної ставки, що суперечить вимогам ст.12 Закону України «Про споживче кредитування». Водночас, протягом строку кредитування відповідно до вимог п.17 Прикінцевих положень вказаного Закону мала змінюватися денна ставка, зокрема, з 23 квітня до 25 травня 2024 року (33 дні) діяв другий етап перехідного періоду, протягом якого денна процентна ставка за законом передбачена на рівні 1,5% на день. Заперечення в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №6082503 від 03.03.2024 мотивовані тим, що з наданого витягу договору факторингу неможливо встановити чи досягли сторони згоди щодо істотних умов (ціна, порядок розрахунків) тощо, а витяг з Реєстру боржників не містить інформації, що дозволяє достовірно встановити ідентичність наведених у ньому даних даним Реєстру. Також позивачем не надано доказів оплати за договором факторингу. Крім того, розрахунок заборгованості не містить інформації щодо власне розрахунку заборгованості та її складових, оплат відповідача та порядку їх зарахування первісним кредитором. Крім того, позивачем заявлена вимога в розмірі 1 330 грн, яка визначена як сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня), однак розрахунку і підстав для її нарахування не надано. При цьому, її нарахування є прямим порушенням вимог закону та прав споживача фінансових послуг під час воєнного стану. Представник позивача 24.03.2025 подала відповідь на відзив, проте ухвалою суду від 28.04.2025 відповідь залишена без розгляду та повернута позивачу, оскільки вона подана з порушенням строків, встановлених судом для подання відповіді на відзив, і одночасно з поданням відповіді на відзив до суду клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на його подання позивачем не заявлялося. Представник відповідачки адвокат Брижицька В.В. 31.03.2025 подала заперечення, в яких просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві. Водночас, додала власний розрахунок заборгованості відповідачки за всіма спірними договорами. Крім того, 23.06.2025 представник відповідачки подала суду заяву, в якій просила розстрочити виконання рішення в цій справі, посилаючись на важкий матеріальний стан відповідачки. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак у поданих суду заявах розгляд справи просила проводити без її участі. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали з підстав, викладених у відзиві та запереченнях. Вислухавши в судовому засідання представника відповідачки, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Так, свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п.3 ч.1 ст.3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1 ст.3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 6 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно з ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Загальні правила щодо форми договору визначено у ст.639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Тобто будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 Кодексу). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п.6 ч.1 ст.3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.12 ч.1 ст.3 Закону). За нормами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимог). Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимог) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб ), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Що стосується договору про надання фінансового кредиту №16228-03/2024 від 13.03.2024. Судом встановлено, що 13.03.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] в електронній формі укладено договір про надання фінансового кредиту №16228-03/2024, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит в сумі 6\~000 грн на строк 100 днів, тобто до 20.06.2024 (п.1.1, 1.2 договору). Визначений договором тим процентної ставки фіксований, процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.2 договору (п.1.4.1, 3.3 договору). Кредит надається в безготівковій формі на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки №5168-74хх-хххх-6807 (п.1.6 договору). Цей договір підписаний [PERSON] 13.03.2024 електронним підписом одноразовим ідентифікатором W2517 та містить всі його істотні умови. Також електронним підписом [PERSON] підписані Графік платежів та паспорт споживчого кредиту. [PERSON] зобов`язалася своєчасно повернути вказаний кредит, сплачувати проценти за користування кредитними коштами та виконати інші зобов`язання, передбачені цим договором (п.4.4 договору). В свою чергу, між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 24.06.2024 укладено договір факторингу №24062024, відповідно до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Згідно з п.1.1 договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком №1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п.1.2 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору. Згідно з підписаним сторонами та скріпленим їх печатками Актом прийому-передачі Реєстру боржників від 24.06.2024 та Витягом з реєстру боржників від 24.06.2024 до договору факторингу №24062024 від 24.06.2024, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №16228-03/2024 в сумі 19 500 грн, з яких: 6 000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 13 500 грн заборгованість за відсотками. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №16228-03/2024 від 13.03.2024 станом на 30.11.2024, заборгованість [PERSON] не погашена та складає 19 500 грн. Що стосується договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №79719737 від 28.02.2024. Судом встановлено, що 28.02.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] шляхом підписання позичальницею електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 61478 укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №79719737, відповідно до умов якого [PERSON] отримала позику в сумі 7 500 грн на строк 30 днів, тобто до 28.03.2024 (п.2.1, 2.2 Договору). Визначена Договором базова процентна ставка становить 2,5% в день, знижена процентна ставка 0,75% в день, процентна ставка за понадстрокове користування позикою - 2,70% в день, орієнтована реальна річна процентна ставка 1186,17% річних, орієнтовна загальна вартість позики 9 187 грн 50 коп (п.2.3 Договору). Відповідно до п.4 Договору у випадку невиконання позичальником свого обов`язку з повернення позики в останній день строку користування позикою, позичальник отримує право користування кредитом без застосування по відношенню до позичальника штрафних санкцій (у тому числі процентної ставки за понадстрокове користування позикою) протягом 90 календарних днів після спливу первісного строку користування позикою, визначеного Договором, за які нараховується проценти за базовою процентною ставкою, що визначена в п.п.2.3 п.2 Договору. Проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи зі строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором, проте не довше 90 календарних днів після спливу первісного строку користування позикою (п.4 Договору). [PERSON] зобов`язалася повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити плату (проценти) від суми позики (п.1 договору). Надалі, між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 14.06.2021 укладено договір факторингу №14/06/21. Згідно з п.1.1 договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком №1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п.1.2 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору. Додатковою угодою №37 від 25.09.2024 до вказаного договору факторингу ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» погодили відступлення прав вимоги згідно з реєстром боржників №32 від 25.09.2024. Згідно з підписаним сторонами та скріпленим їх печатками Актом прийому-передачі Реєстру боржників №32 від 25.09.2024 та Витягом з реєстру боржників №32 від 25.09.2024 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 (з урахуванням додаткової угоди №49 від 18.03.2025), ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №79719737 в сумі 6 774 грн 83 коп, з яких: 4 338 грн 50 коп заборгованість за основною сумою боргу, 2 436 грн 33 коп заборгованість за відсотками. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №79719737 від 28.02.2024 (з урахуванням зменшення розміру позовних вимог) станом на 28.03.2025, заборгованість [PERSON] не погашена та складає 6 774 грн 83 коп. Що стосується договору про споживчий кредит №2822517 від 11.03.2024. Судом встановлено, що 11.03.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» та [PERSON] в електронній формі укладено договір про споживчий кредит №2822517, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит в сумі 7\~000 грн на строк 105 днів, тобто до 24.06.2024, який складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 26.03.2024, поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 24.06.2024 (п.1.2 1.3.2 договору). Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 210 грн, які нараховуються за ставкою 0,20% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду; проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 14\~490 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 2,30% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (п.1.5.2, 1.5.3 договору). Кредит надається в безготівковій формі на рахунок з використанням карти №5168-74хх-хххх-6807 (п.2.1 договору). Цей договір підписаний [PERSON] 11.03.2024 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 739012 та містить всі його істотні умови. [PERSON] зобов`язалася повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 26.03.2024 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 24.06.2024 (останнього для строку кредитування) (п.1.4 договору). В свою чергу, між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 30.07.2024 укладено договір факторингу №30072024/1, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Згідно з п.1.1 договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком №1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п.1.2 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору. Згідно з підписаним сторонами та скріпленим їх печатками Актом прийому-передачі Реєстру боржників від 30.07.2024 та Витягом з реєстру боржників від 30.07.2024 до договору факторингу №30072024/1 від 30.07.2024, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2822517 в сумі 19\~103 грн 37 коп, з яких: 6 095 грн заборгованість за основною сумою боргу, 13 008 грн 37 коп заборгованість за відсотками. Відповідно до\~розрахунку заборгованості\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»\~за кредитним\~договором №2822517\~від 11.03.2024станом на 30.11.2024, заборгованість [PERSON] не погашена та складає 19 103 грн 37 коп. Що стосується договору про надання фінансового кредиту №42074-01/2024 від 27.01.2024. Судом встановлено, що 27.01.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] в електронній формі укладено договір про надання фінансового кредиту №42074-01/2024, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит в сумі 10\~000 грн на строк 120 днів, тобто до 25.05.2024 (п.1.1, 1.2 договору). Визначений Договором тип процентної ставки фіксований, процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується в межах строку кредитування, вказаного у п.1.2 цього договору (п.1.4.1 договору). Кредит надається в безготівковій формі на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки №5168-74хх-хххх-6807 (п.1.6 договору). Цей договір підписаний [PERSON] 27.01.2024 електронним підписом одноразовим ідентифікатором W0857 та містить всі його істотні умови. [PERSON] зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором (п.1.1 договору). В свою чергу, між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 19.09.2024 укладено договір факторингу №19092024, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Згідно з п.1.1 договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком №1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п.1.2 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору. Згідно з підписаним сторонами та скріпленим їх печатками Актом прийому-передачі Реєстру боржників від 19.09.2024 та Витягом з реєстру боржників від 19.09.2024 до договору факторингу №19092024 від 19.09.2024, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №42074-01/2024 в сумі 23 850 грн, з яких: 9 540 грн заборгованість за основною сумою боргу, 14\~310 грн заборгованість за відсотками. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №42074-01/2024 від 27.01.2024 станом на 30.11.2024, заборгованість [PERSON] не погашена та складає 23 850 грн. Що стосується договору про споживчий кредит №6082503 від 03.03.2024. Судом встановлено, що 03.03.2024 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] в електронній формі укладено договір про надання фінансового кредиту №6082503, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит в сумі 5\~000 грн на строк 345 днів, тобто до 11.02.2025 (п.1.2, 1.3, 1.4 договору). Комісія за надання кредиту 1\~150 грн, яка нараховується за ставкою 23,00% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п.1.5.1 договору). Денна процентна ставка за користування кредитом складає 2,06% - 912,50% річних (п.1.5, 1.5.2, 1.5.3 договору). Кредит надається в безготівковій формі на рахунок з використанням карки №516874х07 (п.2.1 договору). Цей договір підписаний [PERSON] 03.03.2024 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 957305 та містить всі його істотні умови. [PERSON] зобов`язалася повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором (п.1.1 договору). В свою чергу, між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 30.07.2024 укладено договір факторингу №30072024/2, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Згідно з п.1.1 договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком №1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п.1.2 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору. Згідно з Витягом з реєстру боржників №1 від 30.07.2024 до договору факторингу №30072024/2 від 30.07.2024, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №6082503 в сумі 22 850 грн, з яких: 5 000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 15 420 грн заборгованість за відсотками, 1\~100 грн заборгованість за комісією, 1\~330 грн заборгованість за неустойкою (штраф, пеня). Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №6082503 від 03.03.2024 станом на 30.11.2024, заборгованість [PERSON] не погашена та складає 22 850 грн. Отже, матеріалами справи встановлено, що укладені кредитні договори підписані [PERSON] за допомогою електронних підписів одноразовим ідентифікатором, які власноручно введені нею для електронного підпису. Зазначені підписи підтверджують, що вона ознайомилася та погодилася з усіма умовами договорів, тобто сторони погодили усі істотні умови та уклали договори в належній формі. [PERSON] , підписавши кредитні договори, не лише погодила їх умови, але й скористалася кредитом. На умовах, визначених у вказаних договорах, [PERSON] надавалися кредитні кошти зі сплатою відсотків за користування ними та іншими складовими, а також зі встановленими строками їх повернення, про що [PERSON] також підписані паспорти споживчого кредиту та графіки платежів до вищевказаних договорів. Зазначені договори є чинними та підлягають виконанню сторонами. При цьому, факт укладання вказаних кредитних договорів та отримання кредитних коштів стороною відповідача в судовому засіданні не оспорювалося, а тому такі обставини додатковому доказуванню не підлягають. Доводи представника відповідачки про те, що позивачем не доведено право вимоги до відповідачки, зокрема через відсутність в матеріалах справи доказів оплати коштів за договорами факторингу, судом відхиляються, оскільки відповідно до п.1.2 всіх договорів факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається саме в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників, а не з моменту здійснення оплати первісним кредитором послуг фактора. Відсутність доказів такої оплати не впливає на обов`язок [PERSON] погасити борг, враховуючи, що позивачем надані підписані сторонами та скріплені їх печатками акти прийому-передачі реєстрів боржників, які підтверджують факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості. Крім того, стаття 1078 ЦК України чітко визначає, що предметом договору факторингу може бути право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Таким чином, оскільки доказів належного виконання [PERSON] кредитних зобов`язань матеріали справи не містять, натомість, належними доказами у справі підтверджується факт передання прав дійсної вимоги за спірними кредитними договорами, суд вважає встановленими обставини щодо наявності у позивача права вимоги до відповідачки. Водночас, представник відповідачки не погоджувалася з розміром тіла кредиту (враховуючи факти часткового погашення) та розміром і порядком нарахування відсотків за користування кредитними коштами, оскільки вони нараховані без дотримання вимог п.17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». На підтвердження своїх доводів представник відповідачки надала суду власний розрахунок заборгованості та розрахунки заборгованості, здійснені первісними кредиторами. Вирішуючи це питання, суд виходить з наступного. Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-IX від 22.11.2023, який набрав чинності 24.12.2023, статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Пунктом 17\~Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування»\~передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності\~Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5%, з 23.04.2024 не більше 1,5%, а з 21.08.2024 не більше 1%. Відповідно до ч.5\~ст.12 Закону України «Про споживче кредитування»\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Враховуючи, що всі кредитні договори, що є предметом спору в цій справі, укладені після набрання чинності Законом №3498-IX, до вказаних договорів підлягала застосуванню ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» з урахуванням що п.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. Таким чином за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після 24.12.2023 (дати набрання чинності Законом №3498-IX), денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання такого договору. Судом встановлено, що первісні кредитори не врахували поетапного зменшення розміру денної процентної ставки, внаслідок чого наведені ними розрахунки заборгованості є неправильним. Отже, невідповідність проведених первісними кредиторами розрахунків заборгованості за відсотками вимогам законодавства є підставою для проведення судом перерахунку суми заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами. Щодо договору про надання фінансового кредиту №16228-03/2024 від 13.03.2024. Оскільки цей кредитний договір був укладений впродовж перших 120 днів після набрання чинності Законом №3498-IX, тому встановлена договором ставка в 2,50% відповідала чинному законодавству на момент його підписання. [PERSON] отримала кредит в сумі 6\~000 грн на строк 100 днів, тобто до 20.06.2024. Разом з тим, як встановлено з матеріалів справи, ТОВ «Стар Файненс Груп» нараховувало проценти за користування кредитом в розмірі 2,50% протягом всього строку його дії, що суперечить вимогам ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» з урахуванням п.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до проведеного судом власного розрахунку заборгованості за відсотками за кредитним договором, з урахуванням поетапного зменшення розміру денної процентної ставки, [PERSON] має заборгованість по відсотках в розмірі 11 460 грн, яка вирахувана наступним чином: - за період з 13.03.2024 до 22.04.2024 (41 день) вираховується так: 6\~000 (сума кредиту) х 2.5 : 100 = 150 грн/день. 150 х 41 = 6\~150 грн; - за період з 23.04.2024 до 20.06.2024 (59 днів) вираховується так: 6\~000 (сума кредиту) х 1.5 : 100 = 90 грн/день. 90 х 59 = 5 310 грн. Отже в загальному заборгованість за відсотками становить 11\~460 грн. Однак суд вважає за необхідне відняти від неї суму сплачених відповідачкою відсотків на рахунок первісного кредитора в розмірі 1\~500 грн (11 460 1\~500 = 9 960). Таким чином, загальний розмір заборгованості за цим кредитним договором, який підлягає до стягнення з [PERSON] становить 15\~960 грн, тобто 6\~000 грн (тіло кредиту) + 9\~960 грн (%). Щодо договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №79719737 від 28.02.2024 (з урахуванням зменшення розміру позовних вимог). Оскільки цей кредитний договір був укладений впродовж перших 120 днів після набрання чинності Законом №3498-IX, тому встановлена договором базова ставка в 2,5% відповідала чинному законодавству на момент його підписання. [PERSON] отримала кредит в сумі 7\~500 грн на строк 30 днів, а також сторонами в п.4 кредитного договору додатково обумовлено, що проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи зі строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором, проте не довше 90 календарних днів після спливу первісного строку користування позикою. Водночас, як слідує з розрахунку заборгованості, здійсненого первісним кредитором, відсотки за користування кредитними коштами нараховувалися за перші 30 днів (з 28.02.2024 до 28.03.2024) виходячи зі зниженої процентної ставки 0,75% в день, наступні 15 днів (з 29.03.2024 до 12.04.2024) також виходячи зі зниженої процентної ставки 0,75% в день з урахуванням внесення відповідачкою 28.03.2024 платежу в розмірі 843 грн 75 коп, сума якого зарахована на відшкодування тіла кредиту. Також первісним кредитором враховано внесення відповідачкою 27.04.2024 платежу в розмірі 2\~317 грн 75 коп, сума якого також зарахована на відшкодування тіла кредиту. Отже, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» нараховувало проценти за користування кредитом не виходячи за межі розміру денної процентної ставки, встановленої п.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином, розмір заборгованості [PERSON] , на яке позивач набув право грошової вимоги, розрахований відповідно до умов договору, вимог чинного законодавства та становить 6 774 грн 83 коп, з яких: 4 338 грн 50 коп заборгованість за основною сумою боргу, 2 436 грн 33 коп заборгованість за відсотками. Щодо договору про споживчий кредит №2822517 від 11.03.2024. Відповідно до умов цього договору [PERSON] отримала кредит в сумі 7\~000 грн на строк 105 днів, тобто до 24.06.2024, який складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 26.03.2024, поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 24.06.2024 (п.1.2 1.3.2 договору). Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду нараховуються за ставкою 0,20% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду; проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за стандартною процентною ставкою 2,30% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (п.1.5.2, 1.5.3 договору). Оскільки цей кредитний договір був укладений впродовж перших 120 днів після набрання чинності Законом №3498-IX, отже встановлена договором процентна ставка в 0,20% протягом пільгового періоду (з 11.03.2024 до 26.03.2024) відповідала чинному законодавству на момент його підписання. Тому, розрахована первісним кредитором заборгованість по відсоткам за цей період є правильною (з 11.03.2024 до 26.03.2024 (пільговий період 15 днів) та вираховується наступним чином: 7\~000 (сума кредиту) х 0.20 : 100 = 14 грн/день. 14 х 15 = 210 грн). Водночас, подальше нарахування ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» здійснювалося за період з 27.03.2024 до 24.06.2024 (поточний період 90 днів) виходячи як з розміру процентної ставки 0,20%, так і 2,30%, що частково суперечить вимогам ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» з урахуванням п.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». Вирішуючи це питання, суд приймає до уваги як правильний розрахунок заборгованості, здійснений представником відповідачки, оскільки він розрахований відповідно до формули, застосованої судом раніше, з урахуванням поетапного зменшення розміру денної процентної ставки та внесення відповідачкою платежів, сума яких зарахована на відшкодування тіла кредиту, відсотків, комісій. Таким чином, загальний розмір заборгованості за цим кредитним договором, який підлягає до стягнення з [PERSON] , становить 12\~036 грн 03 коп, тобто 6\~095 грн (тіло кредиту) + 5\~941 грн 03 коп (%). Щодо договору про надання фінансового кредиту №42074-01/2024 від 27.01.2024. Оскільки цей кредитний договір був укладений впродовж перших 120 днів після набрання чинності Законом №3498-IX, тому встановлена договором ставка в 2,50% відповідала чинному законодавству на момент його підписання. [PERSON] отримала кредит в сумі 10\~000 грн на строк 120 днів, тобто до 25.05.2024. Разом з тим, як встановлено з матеріалів справи, ТОВ «Аванс Кредит» нараховувало проценти за користування кредитом в розмірі 2,50% протягом всього строку його дії, що суперечить вимогам ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» з урахуванням п.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». Вирішуючи це питання, суд приймає до уваги як правильний розрахунок заборгованості, здійснений представником відповідачки, оскільки він розрахований відповідно до формули, застосованої судом раніше, з урахуванням поетапного зменшення розміру денної процентної ставки та внесення відповідачкою платежів, сума яких зарахована на відшкодування тіла кредиту та відсотків. Таким чином, загальний розмір заборгованості за цим кредитним договором, який підлягає до стягнення з [PERSON] становить 19 587 грн 10 коп, тобто 7 913 грн 98 коп (тіло кредиту) + 11 673 грн 12 коп (%). Щодо договору про споживчий кредит №6082503 від 03.03.2024. Оскільки цей кредитний договір був укладений впродовж перших 120 днів після набрання чинності Законом №3498-IX, тому встановлена договором денна ставка в 2,06% відповідала чинному законодавству на момент його підписання. [PERSON] отримала кредит в сумі 5\~000 грн на строк 345 днів, тобто до 11.02.2025. Розрахунок заборгованості первісного кредитора свідчить, що відсотки нараховувалися до 30.07.2024. Разом з тим, як встановлено з матеріалів справи, ТОВ «Мілоан» нараховувало проценти за користування кредитом в розмірі 2,06%, що частково суперечить вимогам ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» з урахуванням п.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». Вирішуючи це питання, суд приймає до уваги як правильний розрахунок заборгованості, здійснений представником відповідачки, оскільки він розрахований відповідно до формули, застосованої судом раніше, з урахуванням поетапного зменшення розміру денної процентної ставки та внесення відповідачкою платежів, сума яких зарахована на відшкодування відсотків та комісії. Отже заборгованість за тілом кредиту та відсотками становить 16 800 грн, тобто 5\~000 грн (тіло кредиту) + 11 800 грн (%). Також з відповідачки підлягає до стягнення заборгованість за комісією за надання кредиту в розмірі 1\~100 грн, що відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору та не обмежує права споживача, порівняно з нормами Закону України «Про споживче кредитування». Водночас, не підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення заборгованості за неустойкою (штраф, пеня) в розмірі 1 330 грн, оскільки доказів на підтвердження підстав для її нарахування суду не надано. Крім того, відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Цими нормами також встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, загальний розмір заборгованості за цим кредитним договором, який підлягає до стягнення з [PERSON] становить 17\~900 грн, тобто 5\~000 грн (тіло кредиту) + 11 800 грн (%) + 1\~100 грн (комісія за надання кредиту). З огляду на викладене та враховуючи встановлені судом обставини, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України та з огляду часткове задоволення позову, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2 178 грн 65 коп. В свою чергу, представник відповідачки подала суду заяву, в якій просила розстрочити виконання рішення в цій справі на 12 місяців з оплатою рівними частинами щомісячно. Як у поданій заяві, так і в судовому засіданні представник відповідачки вказувала, що [PERSON] має тяжкий матеріальний стан, оскільки тривалий час не працює, жодних доходів не отримує, на підтвердження чому надала копію трудової книжки відповідачки та відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків. Так, згідно з ч.1 ст.267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до ч.1 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Згідно з ч.3 ст.435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Відповідно до ч.4 ст.435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої чи членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Згідно з ч.5 ст.435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим. У постанові Верховного Суду від 27.02.2019 у справі №796/43/2018 зазначено, що підставою для застосування ст.435 ЦПК України є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. З огляду на те, що відповідачка з січня 2025 року не працює, жодних інших доходів не отримує, що свідчить про її скрутне матеріальне становище, суд вбачає наявність об`єктивних факторів, які можуть ускладнити виконання судового рішення, тому вважає за можливе розстрочити виконання судового рішення щомісячними платежами по 6\~021 грн 50 коп строком на 12 місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: partial