Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

14.05.2025 року [PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Фофанов Я.Л. через систему «Електронний суд» звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 5\~000,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 20.07.2013 року сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Наразі в провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває справа про розірвання шлюбу між сторонами по справі. Позивач немає можливості самостійно утримувати сина, щомісячно на його утримання позивач витрачає 5\~000,00 грн. Відповідач наразі не працює, має мінливий, не постійний дохід. Ухвалою судді від 14.05.2025 року вирішено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву та п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання ним заперечення, а позивачці встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив. 23.09.2025 року відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що заявлені позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі по 5 000,0 грн. щомісяця вважає надто великими, а максимальна грошова сума аліментів, які він спроможний надавати позивачу, становить 2 000,0 грн. щомісячно.\~Позивач не надала суду доказів того, що їх спільна дитина постійно проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні, зокрема про те, що вона щомісяця витрачає на це 5\~000,00 грн. Крім того, позивачем документально не підтверджено факт того, що відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 5\~000,00 грн. Відповідач розуміє свій обов`язок утримувати дитину та не має наміру від нього ухилятись, проте не має можливості сплачувати їх в твердій грошовій сумі в розмірі, зазначеному позивачем, оскільки він офіційно не працевлаштований, отримує нерегулярний, мінливий дохід. Крім того, зауважив, що їх спільний з позивачем син [PERSON] з 01.07.2025 року по теперішній час постійно проживає з ним, а позивач [PERSON] за адресою місця проживання сина не проживає. А тому не заперечив щодо часткового задоволення позову та стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі по 2 000,0 грн. щомісячно. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Фофанов Я.Л. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі на підставі наявних у справі матеріалів. Просив врахувати його позицію, викладену у відзиві. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що 20.07.2013 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, актовий запис № 558, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] (а.с. 10 зв). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 19.05.2015 року, серія [NUMBER] , актовий запис № 238 (а.с. 11 зв). З наданої відповідачем довідки голови квартального комітету № 14 Комунарського району м. Запоріжжя, вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним проживає його син [PERSON] , [INFO] . Мати дитини [PERSON] за вказаною адресою з липня 2025 року по вересень 2025 року не проживає (а.с. 31). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з Законом України «Про державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 2\~563,00 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років 3\~196,00 грн. Отже мінімальний розмір аліментів, на момент розгляду справи, на дитину віком від 6 до 18 років не може бути меншим, ніж 1\~598,00 грн. Вказаний розмір є мінімальною межею. Максимальна межа не встановлена, а розмір утримання залежить від доходів та матеріального становища батьків. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст.89ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як встановлено матеріалами справи, відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, а відсутність у відповідача постійних джерел доходів в Україні не є підставою для несплати ним аліментів або сплати ним аліментів у меншому розмірі, так як відповідач є молодою людиною, працездатним, фізично здоровим, що дає можливість працевлаштуватися та отримувати відповідний дохід, що не спростовано останнім, і сплачувати аліменти на утримання дитини у рекомендованому розмірі, достатньому для його належного утримання. З`ясувавши обставини, які згідно зі ст. 182 СК України враховуються при визначенні розміру аліментів, беручи до уваги принцип диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України), постійне зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності та те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, які повинні забезпечити належне утримання дитини до повноліття незалежно від розміру їх доходів, враховуючи те, що позивачем та її представником не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження постійного проживання дитини разом із матір`ю, матеріального стану відповідача, проте, враховуючи те, що дитина з липня 2025 року по вересень 2025 року проживала лише з відповідачем по справі, а відповідач є молодою людиною, працездатним, фізично здоровим, що дає можливість працевлаштуватися та отримувати відповідний дохід, що не спростовано останнім, та відповідач зобов`язаний надавати принаймні мінімальне гарантоване забезпечення на утримання дитини до досягнення нею повноліття, що не перевищує 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи інтереси сторін, малолітньої дитини та

Outcome: partial