Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

У липні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12.11.2005 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 10 від 12.11.2005 року, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, у сторін різні погляди на сім`ю, побут, виховання дитини. Фактично сім`я припинила своє існування. На даний час шлюб має формальний характер. З 31.07.2023 року сторони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства та не мають спільного сімейного бюджету. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивачка вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливі та суперечать її інтересам. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання сповіщена належним чином. Представник позивачки адвокат Красільсьнікова М.С. надала суду заяву, в якій вказала, що позивачка позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд розглянути справу у її відсутність та у відсутність її представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, сповіщений про час, дату та місце судового розгляду належним чином, надав суду заяву, в якій вказала, що просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Частиною ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Частиною 4 статті 274 ЦПК України передбачено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах , що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з\~ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право\~кожного з\~подружжя припинити\~шлюбні відносини.\~Примушування до\~припинення шлюбних\~відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч. 2 ст. 114 СК України). В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 12.11.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 12.11.2005 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 10 від 12.11.2005 року (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 02.07.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 466 від 02.07.2011 року (а.с.7), доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 19.02.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 194 від 19.02.2014 року (а.с.8), сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 14.08.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 818 від 14.08.2015 року (а.с.9). Сторони сімейні стосунки не підтримують, однією сім`єю не проживають, спільне господарство не ведуть, що з огляду на положення ст.82 ЦПК України є обставинами, які не підлягають доказуванню. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. За ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Загальна декларація прав людини у ч.2 ст.16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих хто одружується. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз сім`ю шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене. Крім того, також не можливо насильно одного з подружжя без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Згідно роз`яснень п. 3 ч. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, а також відповідач позов визнав, суд вважає за можливе шлюб розірвати. При подачі позову позивачкою сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн. згідно квитанцій від 26.06.2025 року. За правилами ст.141\~ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved