Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

У травні 2025 року КП «Київтеплоенерго» звернулось до Подільського районного суду м. Києва із вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що з 01.05.2018 КП «Київтеплоенерго» є виконавцем комунальних послуг, а саме: з 01.05.2018 до 31.10.2021 є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води; з 01.11.2021 позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води. Відповідач від послуг з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 від послуг з ТЕ/ПГВ у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся. Проте відповідач у порушення вимог чинного законодавства у сфері комунальних послуг своєчасно не сплачував за спожиті послуги, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.04.2025 складає 108 211,28 коп., з яких: заборгованість за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 у розмірі 34 633, 31 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 5 023,59 грн., 3% річних у розмірі 1 211,19грн.; заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 у розмірі 19 751,78 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 2 115,28 грн., 3 % річних у розмірі 498,20 грн., пеня у розмірі 286,12 грн.; заборгованість за спожиті послуги з постачання гарячої води за період з 01.11.2021 у розмірі 38 067,96 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 4 287,48 грн., 3 % річних у розмірі 1005,29 грн., пені у розмірі 593,84 грн.; заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 239,34 грн.; заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 497,90 грн. Таким чином позивач просив стягнути з відповідача вищевказану заборгованість, а також судові витрати. Ухвалою від 19 травня 2025 року було відкрито провадження по справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін. 29 травня 2025 від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі з тих підстав, що [PERSON] погасив заборгованість перед позивачем, а тому між сторонами відсутній спір, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України. У судовому засіданні 26.06.2025, з`ясувавши думку представника позивача, який просив відмовити у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що не уся заявлена до стягнення сума погашена відповідачами, суд відмовив у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі та оголосив перерву у судовому розгляді справи до 10.09.2025 для надання позивачем розрахунків заборгованості з урахуванням платежів, які здійснено відповідачем. 10.09.2025 у судовому засіданні представник позивача повідомив, що бухгалтерія позивача не надала довідку про залишок заборгованості, у зв`язку з чим просив оголосити перерву у судовому розгляді справи. 14.10.2025 від позивача надійшли розрахунки заборгованості з урахуванням здійснених платежів, відповідно до яких відповідач погасив усю заборгованість зі сплати наданих послуг, однак у відповідача не погашені пеня, інфляційне збільшення боргу та 3% річних, а також судовий збір, які позивач просив стягнути судовим рішенням. В судовому засіданні 14.10.2025 представник позивача вимоги позовної заяви підтримав у зменшеному розмірі, просив позов задовольнити з урахуванням відомостей про вже здійснені відповідачем платежі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. Судом встановлено, що КП «Київтеплоенерго», є правонаступником ПАТ «Київенерго», визначено обов`язковим виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для житлових будинків комунальної форми власності згідно Закону України № 1198-VІІ від 10.04.2014 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» з 01.08.2018 року. За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. Відтак з 01.05.2018 року надання послуг з постачання теплової енергії здійснює КП «Київтеплоенерго». Правовідносини з постачання теплової енергії та гарячої води між постачальною організацією та споживачем (фізичною особою) починаючи з 01.11.2021 року здійснюється на підставі Постанови КМУ від 11.12.2019 року №1182 «про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуг з постачання гарячої води» та Постанови №830 « Про затвердження Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії від 21.08.2019 року. Відповідно до п. 8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі договору про надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води. Відповідно до ч. 7 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року договір про надання послуг з центрального опалення, послуг з центрального постачання холодної води, послуг з центрального постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. На виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 року № 34 (5085). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами. Такі договори є договорами приєднання, а може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови. Відповідно до норм ЦК України встановлено, якщо особа вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, то договір вважається укладеним. Підключення будинку до мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води свідчить про надання послуг позивачем. Відповідач від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся (не відключався). Тому виникнення цивільних прав та обов`язків підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату послуг, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року, п. п. 18, 20, 30 Правил, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно з п.21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання, з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалювальної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством. Згідно з п.30 Правил, споживач зобов`язаний: 1) оплачувати послуги в установлені договором строки; 2) забезпечувати доступ до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем представника виконавця за наявності в нього відповідного посвідчення: для ліквідації аварій - цілодобово; для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного і профілактичного огляду, зняття контрольних показників квартирних засобів обліку - згідно з умовами договору; 3) дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; 4) забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу; 5) у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановлених законом та договором розмірі; 6) виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Проте відповідач у порушення вимог чинного законодавства у сфері комунальних послуг своєчасно не сплачував за спожиті послуги, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.04.2025 складала 108 211,28 коп., з яких: заборгованість за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 у розмірі 34 633, 31 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 5 023,59 грн., 3% річних у розмірі 1 211,19грн.; заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 у розмірі 19 751,78 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 2 115,28 грн., 3 % річних у розмірі 498,20 грн., пеня у розмірі 286,12 грн.; заборгованість за спожиті послуги з постачання гарячої води за період з 01.11.2021 у розмірі 38 067,96 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 4 287,48 грн., 3 % річних у розмірі 1005,29 грн., пені у розмірі 593,84 грн.; заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 239,34 грн.; заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 497,90 грн. На погашення заборгованості 24.05.2025 відповідачем було здійснено наступні платежі: 4 780,24 грн. на погашення заборгованості за постачання теплової енергії, що підтверджується дублікатом квитанції №5/16 від 27.05.2025 року; 521,55 грн. на погашення заборгованості за абонентське обслуговування, що підтверджується платіжною інструкцією № 232А-КВХ5-827Р-3РСВ від 24.05.2025 року; 279,23 грн. на погашення заборгованості за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії, що підтверджується платіжною інструкцією №АСМС-11ВК-2В96-349Р від 24.05.2025 року; 73 685,09 грн. на погашення заборгованості за постачання гарячої води, що підтверджується платіжною інструкцією №1НМ9-4АОТ-МЕС8-8МХС від 24.05.2025 року; 15 000,00 грн. на погашення заборгованості за опалення, що підтверджується платіжною інструкцією №86НХ-ЕР2В-ХТВ1-7920 від 24.05.2025 року. (а.с.63-67) Відповідно до Довідки про залишок заборгованості станом на 19.09.2025 внесено платежів на суму 93190,00 грн. Відтак, станом на день постановлення рішення у справі, заборгованість за централізоване постачання гарячої води та теплової енергії погашена, що є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині. Втім, позивач на заборгованість з оплати перелічених послуг нарахував 3% річних та інфляційне збільшення боргу. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналогічний висновок висловлений у постанові Великої Палати Верховного суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК). За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Такий висновок висловлений у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13, від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15, та постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 14-448цс19-ц. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Отже, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційна складова боргу та 3%. Відповідно до Довідки про залишок заборгованості станом на 19.09.2025 розмір заборгованості зі сплати пені становить 879,96 грн., інфляційне збільшення боргу - 11426,35 грн., 3% річних - 2714,68 грн. Виходячи з наведеного, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних витрат та трьох процентів річних за прострочення виконання зобов`язання, підлягають задоволенню, а з відповідача необхідно стягнути : - інфляційну складову боргу у розмірі 5023,59 грн., три відсотки річних у розмірі 1211,19 грн. на суму боргу за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.05.2018 по 31.10.2021; - інфляційну складову боргу у розмірі 2115,28 грн., три відсотки річних у розмірі 498,20 грн. на суму боргу за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021; - інфляційну складову боргу у розмірі 4287,48 грн., три відсотки річних у розмірі 1005,29 грн. за послуги з постачання гарячої води за період з 01.11.2021р, а всього 14141,03 грн. Розрахунок 3% річних та інфляційного збільшення боргу здійснено позивачем вірно та не спростовано відповідачем. Позовна заява та додатки до неї не містять обґрунтування нарахування пені. Відтак, суд не вбачає підстав для її стягнення з відповідача. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги у зменшеному розмірі (з урахуванням заяви від 14.10.2025) підлягають частковому задоволенню, а з відповідача підлягають стягненню 14141,03 грн. інфляційного збільшення боргу та 3% річних за несвоєчасну оплату комунальних послуг. У задоволенні вимог про стягнення пені слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст.142 ЦПК України, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № 589 від 15.04.2025 про сплату судового збору у сумі 3 028,00 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial