Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання як повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини щомісячного заробітку батька, до закінчення навчання. В обґрунтування позову позивач вказує, що є сином [PERSON] , на даний час досяг повноліття, проте продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість таку допомогу надавати. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Його представник адвокат Зіброва М.О. подала до суду заяву про повне підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутності. Відповідач [PERSON] до суду також не з`явився, подав заяву про повне визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. На підставі ст.223 ЦПК України судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін. Враховуючи викладене, справу розглянуто в порядку ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів, яких достатньо для її вирішення. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. При цьому суд встановив та врахував наступне. Судом встановлено, що батьками позивача [PERSON] , [INFO] , який на даний час досяг повноліття та не досяг 23-річного віку, є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 23.07.2007. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснив Верховний Суд України у п.20 постанови Пленуму № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з довідкою Луцького національного технічного університету № 3628/2025 від 10.09.2025, [PERSON] є студентом 2 курсу денної форми навчання за державним замовленням факультету архітектури, будівництва та дизайну вказаного навчального закладу, термін закінчення університету 30.06.2028. Відповідач [PERSON] є працездатним за віком, будь-яких доказів у підтвердження непрацездатності чи існування інших обставин, що вказували би на неможливість надання ним матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суду не надано. Вищезазначені обставини дають суду підстави для висновку, що повнолітній [PERSON] на даний час не досяг 23-річного віку, продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а батько таку матеріальну допомогу на його утримання надавати може. Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. При визначенні розміру частки заробітку, що підлягає стягненню як аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд враховує, що позивач навчається за державним замовленням, разом з тим, навчальний заклад знаходиться в м.Луцьку, що зумовлює додаткові витрати на проїзд, харчування, оплату проживання. Суд враховує наявність у батьків позивача - [PERSON] та [PERSON] також неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом ДРАЦС Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 26.07.2012, яку батьки також зобов"язані утримувати. Крім того, суд виходить із засад рівності аліментних обов`язків батьків щодо повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, та бере до уваги розмір заробітку матері позивача [PERSON] , встановлений з наданих відомостей з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного Фонду України, відповідно до яких розмір її заробітку у 2023 році склав 163194,29 грн., за три місяці 2024 року 30000,00 грн., після чого відомості про її заробіток відсутні. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наданих доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , який продовжує навчання, аліментів у запропонованому позивачем розмірі:\~1/6 частини щомісячного заробітку відповідача. Такий розмір буде необхідним і достатнім для забезпечення належного матеріального утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Відповідно до ст.201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст.ст.187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням вимог ст.199 СК України, аліменти стягуються на час навчання дитини, але до досягнення нею 23-річного віку. Оскільки, як вбачається з довідки навчального закладу та копії паспорта [PERSON] , він закінчує навчання до досягнення 23-річного віку, аліменти слід стягнути до закінчення ним навчання, тобто до 30.06.2028. Судові витрати слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved