Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» безпідставно набуті кошти розмірі 21 211, 67 грн. та вирішити питання розподілу судових витрат. В обґрунтування позову покликається на те, що спірні кошти стягнуті під час примусового виконання виконавчого напису нотаріуса від 08.10.2020 №34328, який в подальшому судовим рішенням визнаний таким, що не підлягає виконанню. Посилаючись на те, що спірні кошти стягнуті без достатньої правової підстави та у відповідності до ст. 1212 ЦК України підлягають поверненню, просить стягнути з Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на її користь 21 211,67 грн. в рахунок повернення коштів, стягнутих у виконавчому провадженні [NUMBER] з виконання виконавчого напису №34328 від 08.10.2020 року, вчиненного приватним нотаріусом Київськогоміського округу Харою Н.С. в сумі 21 211,67 грн., а також стягнути судові витрати. 21 серпня 2025 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачем не подано до суду відзив, який би містив заперечення на позов. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків. 08 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис №34328 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором № 26251018450280 від 18.09.2012р у розмірі 31 139,11 грн. З метою примусового виконання цього виконавчого документа, 28 жовтня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольгою Леонідівною відкрито виконавче провадження № [NUMBER]. Рішенням Подільського районного суду міста м. Києва від 18 лютого 2025 року виконавчий напис нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. від 08.10.2020 року №34328 визнано таким, що не підлягає виконанню. Рішення набрало законної сили. У межах виконавчого провадження [NUMBER], з метою примусового виконання виконавчого напису нотаріуса від 08.10.2020 № 34328 за час виконання виконавчого напису приватним виконавцем Юхименко О.Л. було утримано на користь відповідача 21 211,67грн. в рахунок погашення заборгованості на користь стягувача, 3 113,91 грн. в рахунок погашення осноної винагороди приватного виконавця, 400, 00 грн. в рахунок погашення витрат виконавчого провадження. Враховуючи, що судовим рішенням Подільського районного суду міста Києва від 18 лютого 2025 року визнано оспорюваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, суд констатує, що виникли спірні правовідносини, які регулюються нормам статті 1212 Цивільного кодексу України, виходячи з такого. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення глави 83 цього Кодексу (збереження майна без достатньої правової підстави) застосовуються незалежно від того, чи без підставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. При цьому, набуттячи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 червня 2016 року у справі № 6-100цс15, від 16 січня 2019 року у справі №753/15556/15-ц, від 23 січня 2020 року у справі № 910/3395/19. Встановлено, що правовою підставою для набуття АТ «ПУМБ» грошових коштів у спірному розмірі став виконавчий напис нотаріуса, який рішенням суду визнано таким, що не підлягає виконанню. Відтак, після набрання судовим рішенням законної сили, відпадала правова підстава для отримання таких коштів, а тому грошові кошти у розмірі 21 211,67грн. підлягають поверненню позивачу у відповідності до ст. 1212 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. У зв`язку із наведеним, суд прийшов до переконання про те, що позовні вимоги необхідно задовольнити.

Outcome: approved