Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-16 00:00:00

ТОВ «ФК «Дебт Коллекшн» звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши суду, що відповідно до укладеного договору фінансового кредиту № 2566521492/208333 від 14.01.2020 р., відповідач отримав визначену суму коштів. Однак всупереч підписаній угоді, відповідач не виконав умови договору, не сплатив відсотки за користування коштами, своєчасно не здійснив повне погашення коштів за договором, що стало причиною виникнення простроченої заборгованості. В порядку ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки відсутні клопотання будь-якої із сторін про інше. Суд, дослідивши подані докази, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 14.01.2020 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та [PERSON] укладено договір № 2566521492/208333 про надання фінансового кредиту. Згідно з п.п. 1.1, 1.2 договору ТОВ «Гоуфінгоу» надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 2500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 12.02.2020 року. Строк дії договору 30 днів, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим договором. Відповідно до п. 1.3 договору за користування кредитом клієнт сплачує товариству 675,25 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,85 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки- фіксована. Згідно з п. 1.4 договору для позичальника, якому Товариство вперше надає кредит, протягом 3 днів з моменту надання кредиту діє акційний період і нарахування процентів в цей час здійснюється за ставкою 0,01% на добу. З четвертого дня користування кредитом процентна ставка для такого Клієнта нараховується відповідно до пункту 1.3 договору. Відповідачем у кредитному договорі були зазначені реквізити платіжної банківської карти № [NUMBER] для перерахування кредитних коштів. Даний договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором R63367 (а.с. 12). Як вбачається із повідомлення ТОВ «ПрофітГід» за номером транзакції 32020-21622-34456, була проведена успішна транзакція 01.14.2020 року в сумі 2500,00 грн за реквізитами банківської карти № [NUMBER] (а.с.29). 31.05.2021 р. між ТОВ «Гоуфінгоу»\~та ТОВ\~«ФК «Сіті\~Фінанс Груп» укладено договір факторингу № 1-31/05/21, у відповідності до умов якого, ТОВ «Гоуфінгоу» передає (відступає) ТОВ «ФК «Сіті\~Фінанс Груп» за плату, а ТОВ «ФК «Сіті\~Фінанс Груп» приймає належні ТОВ «Гоуфінгоу» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «Гоуфінгоу» і боржниками (а.с.21-24). Відповідно до умов вищезазначеного Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим Договором, ТОВ «ФК «Сіті\~Фінанс Груп» заміняє ТОВ «Гоуфінгоу» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «Гоуфінгоу» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 1-31/05/21 від 31.05.2021 року ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором фінансового кредиту№ 2566521492/208333 від 14.01.2020 р. в сумі 7588 грн. 25 коп., яка складається з: 2500 грн. 00 коп. - простроченої заборгованості за сумою кредиту; 5088 грн. 25 коп. -простроченої заборгованості за процентами (а.с.11). 03.06.2021 р. між ТОВ «ФК\~«Сіті Фінанс\~Груп» та\~ТОВ «ФК\~Дебт Коллекш» укладено договір відступлення права вимоги № 1-03/06/2021, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «Сіті\~Фінанс Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК Дебт Коллекш» за плату, а ТОВ «ФК Дебт\~Коллекш» приймає належні ТОВ «ФК «Сіті\~Фінанс Груп» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» і боржниками (а.с.13-16). Відповідно до умов вищезазначеного Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим Договором, ТОВ «ФК Дебт\~Коллекш» заміняє ТОВ «ФК «Сіті\~Фінанс Груп» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог «ФК «Сіті\~Фінанс Груп» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 1-03/06/2021 від 03.06.2021 р. позивач набув права грошової вимоги до відповідача за договором фінансового кредиту№ 2566521492/208333 від 14.01.2020 р. в сумі 7588 грн. 25 коп., яка складається з: 2500 грн. 00 коп. - простроченої заборгованості за сумою кредиту; 5088 грн. 25 коп. -простроченої заборгованості за процентами (а.с.10) Як вбачається з виписки з особового рахунку за договором фінансового кредиту № 2566521492/208333 від 14.01.2020 р заборгованість [PERSON] станом на 26.05.2025 року становить 7588 грн. 25 коп.: з яких 2500 грн. 00 коп. сума заборгованості за тілом кредиту; 5088 грн. 25 коп. сума заборгованості за відсотками (а.с.9). Будь-яких розрахунків, з яких можна було встановити яким чином здійснювалось нарахування відсотків та за який період до позовної заяви не долучено. Вирішуючи питання про можливість стягнення коштів з відповідача по вищевказаному договорі, суд виходить із такого. За змістом ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямовована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до положень ч.1ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.ст.525,526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч.1 ст. 510 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч.1 ст.512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч.3 ст.512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг. Ст.514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тлумачення наведених норм свідчить, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор. Тобто відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2019 у справі № 909/1411/13, від 13.10.2021 у справі № 910/11177/20). Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору, та умов правочину, які не є нікчемними та не визнані судом недійними. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц. Таким чином, позивач відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитними коштами у межах погодженого позикодавцем та боржником строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позивача відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки. З огляду на викладене, нарахування позивачем за договором фінансового кредиту № 2566521492/208333 від 14.01.2020 р. після 12.02.2020 року відсотків за кредитом є незаконним. Тому заявлена позивачем вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками за угодою після вказаної дати є безпідставною та не підлягає до задоволення. Згідно п.4\~ч.1\~ст.1\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування»:\~загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за\~супровідні послуги\~кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. У відповідності до ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування»: До загальних\~витрат за\~споживчим кредитом\~включаються: доходи кредитодавця\~у вигляді\~процентів; комісії кредитодавця,\~пов`язані\~з наданням,\~обслуговуванням і\~поверненням кредиту,\~у тому\~числі комісії\~за обслуговування\~кредитної заборгованості,\~розрахунково-касове\~обслуговування,\~юридичне оформлення\~тощо; інші витрати споживача на\~супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Відповідно ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч.5 ст.81 ЦПК України визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи,\~що відповідач\~належним чином\~не виконав\~обов`язку\~за договором\~фінансового кредиту,\~суд приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги в\~частині стягнення\~боргу за\~договором \~підлягають до\~часткового задоволення,\~а саме: за договором фінансового кредиту № 2566521492/208333 від 14.01.2020 р. підлягає до стягнення 3749 грн. 50 коп., а саме 2500 грн. 00 коп. - суми заборгованості за основним зобов`язанням, 1249 грн.50 коп. - відсотків за користування коштами в межах строку кредитування, визначеного умовами договору, відповідно до додатку №1 до Договору. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне. Так до матеріалів справи представником позивача долучено копію платіжної інструкції про сплату судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. Крім того представником позивача долучено до матеріалів справи заяву про відшкодування судових витрат в якій просить стягнути із відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 10500 грн., на підтвердження чого надав суду копії відповідних документів (акт отримання правової допомоги, платіжну інструкцію). З врахуванням того, що позов задовольняється частково, то розподіл судових витрат має бути розподілено пропорційно до розміру задоволених вимог (ч.1\~ст.141 ЦПК України). Оскільки позов було задоволено у процентному відношенні на 49,41 %, то відповідно і сума стягнення судового збору та витрат на правову допомогу на користь позивача має бути зменшена на цю різницю, що становить: 1196 грн. 90 коп.\~судового збору та 5188 грн. 05 коп.\~витрат на правову допомогу.

Outcome: partial