Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до КП КМР «Центральні тепломережі», КП ДОР «Аульський водовід», третя особа, яка не заявляє вимог щодо предмету позову ТОВ «Укрдебт Плюс» про зобов`язання вчинити дії. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15 лютого 2024 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. та зареєстрований в реєстрі за № 284 та витягом з ДРРП № 365973201 від 15.02.2024 року. Починаючи з 15 лютого 2024 року у позивача виник обов`язок зі сплати комунальних послуг. Проте відповідно до квитанцій позивач отримує вимоги від відповідачів про сплату заборгованості за період, що передує моменту виникнення в неї права власності на квартиру. Вважає, що дії відповідачів є неправомірними та такими, що порушують її права, як споживача, оскільки переведення на неї заборгованості за спожиті комунальні послуги колишнього власника квартири є безпідставними, так як договір купівлі-продажу квартири від 15.02.2024 року не містить застережень про переведення боргу попереднього власника та не містить згоди кредитора на таку заміну. Просить суд зобов`язати відповідачів виключити з обліку по особовим рахункам квартири [ADDRESS] заборгованість за комунальні послуги попереднього власника за період за період до 15 лютого 2024 року; судові витрати по справі. Ухвалою суду від 07 липня 2025 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання в порядку спрощеного провадження. Ухвалою суду від 07 серпня 2025 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ТОВ «Укрдебт Плюс» . Представник відповідача Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід» долучив відзив на позовну заяву /а.с.32-34/. Зазначили, що 12.02.2025 року [PERSON] звернулась до КП ДОР «АУЛЬСЬКИЙ ВОДОВІД» з заявою про відкриття нового особового рахунку для сплати з моменту купівлі- продажу квартири без нарахувань попередніх власників, на яку було надано відповідь від 06.03.2025 року та повідомлено, що особовий рахунок № [NUMBER] переоформлено на її ім`я на підставі наданих нею документів. Крім того, у відповіді КП ДОР «АУЛЬСЬКИЙ ВОДОВІД» пояснило Позивачу, що особовий рахунок це по своїй суті інструмент ведення абонентської бази підприємства і порядок ведення особових рахунків, їх відкриття/закриття не регулюються чинним законодавством України. Також відповідно до пункт 6.1 договору купівлі-продажу квартири узгоджено, що будь-яка заборгованість по комунальних та інших платежах погоджена між Продавцем та Покупцем та не є перепоною для укладення цього договору. Позивачем в доданому до заяви пакеті документів не було надано документ, в якому було б визначено на яких умовах та в який спосіб між продавцем та покупцем квартири було погоджено існуючу заборгованість по комунальним платежам, В даному випадку, вимога Позивача щодо виключення з обліку за особовим рахунком заборгованості попередніх власників квартири, призведе до невиконання зобов`язання по оплаті даної заборгованості Відповідачу, що суперечить нормі договору купівлі-продажу. Особовий рахунок за послуги централізованого водопостачання та водовідведення, відкритий в КП ДОР «Аульський водовід» не є способом визначення власника квартири, а є лише сукупністю довідково-облікових даних: відображає кількість споживачів, об`єм наданих послуг, суми нарахувань та рух коштів, відомості щодо повірки засобів обліку та інші технічні відомості за адресою, за весь період надання послуг за вказаною адресою. Таким чином, облік заборгованості, яка утворилась з вини попередніх власників квартири, за особовим рахунком № [NUMBER] ні яким чином не порушує законних прав та інтересів нового власника квартири. Особовий рахунок на квартиру є внутрішнім первинним бухгалтерським документом КП ДОР «АУЛЬСЬКИЙ ВОДОВІД» і [PERSON] не може втручатися в господарську діяльність КП ДОР «АУЛЬСЬКИЙ ВОДОВІД», примушувати його вносити певні зміни до бухгалтерського обліку. Таким чином, станом на 15.02.2024 року заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та централізоване водовідведення, абонентське обслуговування по особовому рахунку № [NUMBER] становить 29 444,48 гривень, яка обліковується за адресою: [ADDRESS] .На підставі викладеного, просять відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник відповідача Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Центральні тепломережі» долучив відзив на позовну заяву /а.с.45-48/. Зазначили, що позивач не вірно обрав спосіб захисту порушених прав, оскільки відповідно до вимог ст. 16 ЦПК України визначено загальний перелік способів захисту цивільних прав, відповідно до якого не передбачено поновлення порушених прав шляхом зобов`язання вчинити відповідні дії. Також позивач не довів, що будь -яке його право (майнове чи немайнове) порушується діями чи бездіяльністю підприємства. Вважають, що позивач звернувся за захистом свого права за відсутності його порушення іншою стороною, що свідчить про відсутність будь - яких правових підстав для захисту цивільного права позивача, яке в даному випадку не порушене. Вказують, що на сьогоднішній день особовий рахунок за адресою [ADDRESS] , по якому здійснюються поточні нарахування ведеться та обслуговується АТ «Дніпровська теплоелектроцентраль». Отже, саме це підприємство уповноважене вносити зміни стосовно заборгованості яка на ньому обліковується, згідно відповідного рішення міської ради. Тож, КП КМР «Центральні тепломережі» не є надавачем послуг з постачання теплової енергії та не здійснює поточних нарахувань, а уповноважене лише стягувати заборгованість. що виникла станом на 2020 рік в судовому порядку, тож взагалі не є належним відповідачем по даній справі. У задоволенні позову просять відмовити повністю. Третя особа по справі - ТОВ «Укрдебт Плюс» в судове засідання не з`явилися, просять розглянути справу за відсутності їх представника, долучили клопотання /а.с.87-88/ згідно якого зазначили, що товариство як іпотекодержатель та кредитор реалізував предмет іпотеки, між сторонами не було погоджено стосовно заборгованості по комунальним платежам, оскільки товариство не є власником предмету іпотеки, не має прав та обов`язків контролювати заборгованість за комунальними та іншими платежами, оскільки це не є заборгованістю за кредитом, забезпеченою іпотекою. Вважають, що в суду є правові підставі для задоволення позову, оскільки новий власник квартири таких послуг не отримував, тому покладання н6а нього боргу суперечить вимогам чинного законодавства. У судовому засіданні встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Позивач [PERSON] як покупець уклала договор купівлі-продажу квартири від 15 лютого 2024 року з ТОВ «Укрдебт Плюс» як продавцем, який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. та зареєстрований в реєстрі за№ 284 та витягом з ДРРП № 365973201 від 15.02.2024 року. /а.с.10-12/. Тобто, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] ,що підвтерджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно /а.с.13-14/. Відповідно до рахунку - повідомлення за квартирою [ADDRESS] існує заборгованість за послуги теплопостачання перед АТ «Дніпровська ТЕЦ» в розмірі 35369,24 гривень, заборгованість за абонентське обслуговування в розмірі 1372,84 гривень , заборгованість перед КП КМР «Центральні тепломережі» заборгованість в розмірі 28448,28 гривень /а.с.15/. Позивач [PERSON] зверталась до КП ДОР «АУЛЬСЬКИЙ ВОДОВІД» з заявою про відкриття особового рахунку, згідно листа вих. № 1-15/01-09/227 від 06.03.2025 року позивачу повідомлено, що заборгованість за особовим рахунком № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] становить 29 444,48 гривень, яка була покладена на позивача як на нового власника квартири. /а.с. 16-17/. Відповідно до частини першої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов`язання. Відповідно до статті 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора. Частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. При цьому такими учасниками є: споживач, виробник, виконавець. Виробник може бути одночасно і виконавцем. Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до пункту 6 частини другої статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець (підприємство, яке надає житлово-комунальні послуги) зобов`язаний проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Крім того, відповідно до статті 322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна. Частиною другою статті 382 ЦК України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири від 15.02.2024 року, згідно з яким позивач стала власником спірної квартири, не містить застережень про переведення боргу попереднього власника й не містить згоди кредитора на таку заміну, що узгоджується з положеннями статті 520 ЦК України (заміна боржника у зобов`язанні). Таким чином діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не обговорено в договорі купівлі-продажу. Аналогічна позиція викладена у рішенні ВС/КЦС у справі №686/6276/19 від 01 вересня 2020 року. Відповідно до абзацу 7 пункту 6.1. Договору купівлі - продажу квартири від 15.02.2024 р., посвідчену приватним нотаріусом Лозенко В.В. за № 284 визначено, що будь- яка заборгованість по комунальним та іншим платежам погоджена між Продавцем та Покупцем та не є перепоною для укладення договору. Погодження між сторонами питання щодо заборгованість по комунальних платежах вказує на те, що покупець, тобто [PERSON] обізнана про те, що за квартирою існує певна заборгованість, але це ніяким чином не може свідчити про її згоду на перевод заборгованості на неї як на покупця. Що стосується доводів представника відповідача, то останній не навів доказів виникнення у позивача зобов`язань по погашенню заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка виникла у попереднього власника квартири. Суд вважає доводи відповідачів про відсутність механізму списання боргів за спожиті комунальні послуги попередніми власниками квартири, а також на те, що особовий рахунок відкривається на квартиру, а не на власника майна, необґрунтованими. За таких обставин, суд встановивши, що позивач набув у власність квартиру 15.02.2024 року, та прийшов до висновку про те, що на неї не може бути покладено обов`язок по сплаті заборгованості за послуги теплопостачання надані попереднім власникам, що нараховані за період до 15.02.2024 року. Оскільки позивач наполягає на стягненні з відповідачів судового збору суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягує з кожного відповідача 605,60 гривень на користь позивача по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved