Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з вищевказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначає, що 13 серпня 2022 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу з відповідачем не спілкується. На теперішній час знаходиться у відпустці по догляду за молодшою дитиною. Малолітні діти перебувають на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги їй з дітьми не надає, він переконаний в тому, що не зобов`язаний їх утримувати. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто., вважає, що потрібно вирішити це питання у судовому порядку. Відповідач має доходи та забезпечує своє проживання, але їй, як зацікавленій особі, місце роботи не повідомляє. Просить суд стягнути на її користь аліменти в розмірі частки заробітку (доходу) відповідача, до досягнення малолітньою дочкою [PERSON] , [INFO] , трьох років. У судове засідання сторони не викликались. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. У відповідності до вимог ст.ст. 280 - 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не надала заперечення проти заочного вирішення справи. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 вересня 2025 року прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Постановлено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до наступного висновку. Положеннями ч.1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2025 року. Під час шлюбу народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцт про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно. Відповідно до копій витягів з реєстру територіальної громади, позивач проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з дітьми. Згідно довідки №342 Управління праці та соціального захисту населення, [PERSON] отримула на [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у червні 2025 року допомогу у розмірі 1720,00 грн. Таким чином, позивачеві належить право вимоги за вказаним позовом. Згідно з ч.ч.2,4\~ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Виходячи з положень, які містяться в\~Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині -матері незалежно від цієї обставини. Як було встановлено судом, відповідач є батьком дітей, діти мешкають разом із матір`ю, позивачка не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення молодшою дитиною трирічного віку, отже вона потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка, що у свою чергу є його обов`язком відповідно до вимог\~ст.84 СК України. Крім того, відповідачем не надано суду доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення його від обов`язку утримувати дружину. Зважаючи на\~те,\~що належних\~і допустимих\~доказів щодо\~відсутності можливості\~надавати матеріальну\~допомогу на\~утримання дружини\~відповідач суду\~не надав,\~суд дійшов\~висновку про\~стягнення з\~нього аліментів\~на користь\~дружини у\~розмірі \~частки від\~усіх видів\~заробітку (доходу)\~платника аліментів,\~з 11\~серпня 2025\~року \~(з\~дня подання\~позовної заяви\~до суду),\~щомісяця,\~та до\~досягнення дитиною\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,трьох років. Відповідно до\~ст.430 ЦПК України,\~суд допускає\~негайне виконання\~рішення у\~справах про\~стягнення аліментів\~у межах\~стягнення суми платежу за один місяць. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору за Законом, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211 грн, 20 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved