Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

21.09.2023 до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від представника [PERSON] адвоката\~Павелка Сергія\~Михайловича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 199/5940/20 про стягнення за рахунок коштів Державного бюджету через Державну казначейську службу України на користь позивача понесених ним судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в розмірі 17000 грн. В обґрунтування вимог заяви представник позивача посилається на те, що у своєму позові, що розглядався у цій справі, позивач серед інших вимог просив стягнути за рахунок коштів державного бюджету через Державну казначейську службу України на його користь понесені ним судові витрати, пов`язані з розглядом справи. У позовній заяві зазначено попередній розрахунок судових витрат, пов`язаних із розглядом судової справи, які склали 23500 грн, з яких 17000 грн витрати на оплату психологічної експертизи від 12.08.2020, на підтвердження чого було надано копію квитанції, 6500 грн витрати на надання професійної правничої допомоги (аналіз документів 500 грн, надання консультацій з правових питань 500 грн, подання адвокатських запитів для отримання необхідної інформації/документів 1000 грн, складання та подання процесуальних документів 2000 грн, представництво інтересів у суді першої інстанції 2500 грн). Додатковим рішенням\~Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.10.2023 стягнуто з Державного бюджету України на користь [PERSON] понесені витрати на проведення експертизи в сумі 17000,00 грн (т.3 а.с. 64-67). Постановою Дніпровського\~апеляційного суду\~від 22.01.2025\~додаткове рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.10.2023 скасоване, заява про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом [PERSON] до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Департаменту патрульної поліції національної поліції України, Державної казначейської служби України, про відшкодування шкоди, завданої органом Національної поліції України\~направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду. У зв`язку із відставкою судді Кудрявцевої Т.О. на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючою суддею у цій справі визначена суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Потоцька С.С., яка ухвалою від 01.05.2025 приняла справу до свого провадження. Позивач надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав. У судовому засіданні представник ГУНП в Дніпропетровській області просив відмовити у задоволенні заяви, зазначивши, що судом першої інстанції при ухваленні додаткового рішення, вже відмовлено у задоволенні вимог про стягнення витрати на проведення експертизи, а сама експертиза не враховувалася при винесенні рішення судом. Представник Департамент патрульної поліції НП України проти задоволення заяви заперечувала та пояснила, що Верховним судом частково змінено рішення суду першої інстанції, тому розподіл судових витрат повинен відбуватися з урахуванням розміру шкоди, який стягнутий Верховним судом. Представник Державної казначейської служби України підтримала позиції представник ГУНП в Дніпропетровській області та представника Департамент патрульної поліції НП України. У судовому засіданні 07.10.2025 оголошено про перехід до стадії ухвалення рішення, проголошення рішення призначене на 13.10.2025. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.09.2022 позов [PERSON] задоволено частково, стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача компенсацію моральної шкоди в розмірі 100000,00 грн, в іншій частині позовнихвимог відмовлено, судовий збір віднесено за\~рахунок держави. Питання про розподіл інших судових витрат\~вирішено не\~було. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06.06.2023 апеляційні скарги ГУНП в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та [PERSON] залишені без задоволення. Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.09.2022 залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 06.11.2024 касаційні скарги ГУ НП в Дніпропетровській області та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задоволені частково. Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.09.2022 та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06.06.2023 у частині стягнення з державного бюджету України на користь [PERSON] компенсації моральної шкоди у розмірі 100000,00 грн, змінено, визначивши розмір відшкодування моральної шкоди, що підлягає до стягнення з державного бюджету України на користь [PERSON] , у розмірі 65000,00 грн. У позовній заяві позивач просив, зокрема, стягнути понесені ним судові витрати. У попередньому розрахунку судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, що наведений у позовній заяві, зазначено також витрати на оплату психологічної експертизи у розмірі 17000,00 грн. Позивач до позову надав висновок експерта психолога від 12.08.2020, складений спеціалістом психологом [PERSON] (т.1 а.с. 69-97), а також копію квитанції 0.0.1739121048.1 від 17.06.2020 про сплату [PERSON] за проведення психологічного обстеження грошових коштів в сумі 17000,00 грн., отримувачем яких зазначено ФОП [PERSON] (т.1 а.с. 98). У зв`язку з чим позивач, просить стягнути на його користь витрати за проведення психологічної експертизи Статтею 133\~ЦПК України\~передбачено,\~що судові\~витрати складаються\~з судового\~збору та\~витрат,\~пов`язаних з\~розглядом\~справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до положень ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона\~понесла\~і\~які очікує понести в зв`язку із\~розглядом\~справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. За приписами ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів (ч.6). Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (ч.7). У разі\~недотримання\~вимог\~щодо співмірності\~витрат суд\~може,\~за клопотанням\~іншої\~сторони,\~зменшити\~розмір\~витрат на\~оплату послуг\~експерта,\~спеціаліста,\~перекладача,\~які\~підлягають\~розподілу між\~сторонами\~(ч.8). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами (ч.9). За приписами\~ст.\~141\~ЦПК\~України,\~судовий\~збір\~покладається на\~сторони\~пропорційно\~розміру задоволених\~позовних\~вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Статтею 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не\~вирішено\~питання\~про судові\~витрати\~(п.3). Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Так, заперечуючи проти задоволення заяви про стягнення втрат на проведенні експертизи, представник ГУ НП зазначив, що це питання не може бути розглянуте, оскільки судом першої інстанції при ухваленні рішення від 12.09.2022 вже було вирішене судом. Представник ГУНП вказав, що позивач, просив стягнути витрати на проведення експертизи у прохальній частині позову. Втім, суд при ухваленні рішенні від 12.09.2022 вказав, що в іншій частині позову- відмовити. Це, на думку представника ГУНП, свідчить про вирішення питання розподілу витрат на проведення експертизи судом. З цього приводу суд зазначає, що ст. 133 ЦПК України визначені види судових витрат, серед яких зазначені витрати пов`язані із проведенням експертизи. Відповідно до ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання розподілу судових витрат. Питання, які вирішує суд при ухваленні рішення визначені\~статтею 264 ЦПК України. Так, під час ухвалення рішення суд вирішує: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 7-1) чи є підстави для здійснення судового контролю, передбаченого\~частинами п`ятою,\~шостою\~статті 453-1\~цього Кодексу; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Отже, питання стягнення витрат на проведення експертизи є судовими витратами, а розподіл судових витрат не є вимогою цивільного позову, яка направлена на захист порушених прав, свобод або законних інтересів позивача. Розподіл судових витрат має компенсаційний характер і є певною мірою відповідальністю кожної зі сторін за вчинення дій, в тому числі процесуальних, під час розгляду справи. Вирішення цього питання є обов`язком суду, яке вирішується за результатами розгляду справи в залежності від того, яке рішення приймається судом. За таких обставин, суд вважає хибним висновок представника ГУНП щодо вирішення питання розподілу витрат на проведення експертизи при ухваленні рішенні від 12.09.2022. Також суд відхиляє посилання представника ГУ НП щодо неврахування висновку експерта при час ухвалення рішення від 12.09.2025. Так зі змісту судового рішення від 12.09.2025 встановлено, що судом врахований висновок експерта психолога від 12.08.2020, який складений спеціалістом психологом [PERSON] . Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 листопада 2023 року у справі №712/4126/22 (провадження №14-123цс23) щодо відшкодування витрат за проведення експертизи дійшла наступних висновків: «…..Витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат (стаття 132, КАС України, стаття 123 ГПК України, стаття 133 ЦПК України). Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ. Відмова у відшкодуванні судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (особливо, якщо суд врахував відповідний висновок експерта як доказ), не узгоджується із засадами розумності, добросовісності, справедливості та правової визначеності, а також не забезпечує конструкцію передбачуваності застосування процесуальних норм, отже, не є такою, що відповідає принципу верховенства права…..». Вирішуючи питання щодо розподілу витрат на проведення експертизи, суд враховує- предмет позову (стягнення моральної шкоди), той факт, що ці витрати безпосередньо пов`язані з предметом позову, значення справи для сторін , неминучість та підтвердження цих витрат . Тому, суд вважає, що за обставинами справи, зменшення розміру відшкодування моральної шкоди не тягне зменшення розміру витрат на проведення експертизи, як на тому наполягала представник Департаменту патрульної поліції НП України, адже, як встановлено судом, позивачу завдана моральна шкода, а висновок експерта підтверджував факт її спричинення, а не її розмір у грошовому визначенні. Зважаючи на предмет позову, встановлення факту завдання моральної шкоди, суд дійшов висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на проведення експертизи у розмірі 17\~000,00 грн підлягає задоволенню.

Outcome: approved