Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~03.07.2025 до суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено Договір № 4868580. 03.09.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено Договір № 77551387. 05.12.2021 було укладено договір №15/12-2021-22 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4868580. 10.03.2023 було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4868580. Також 27.01.2022 було укладено договір №27/01/2022 відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77551387. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77551387. На підставі викладеного, представник позивача прохав суд стягнути з відповідача заборгованість: 1) за договором №4868580 41000 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням 5000 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 35000 грн., заборгованість за комісіями 1000 грн; 2) за договором №77551387 6747,31 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням 2001 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 4709,70 грн, інфляційні збитки 32,01 грн, нараховані 3% річних 4,60 грн. Також прохав стягнути судові витрати. Ухвалою суду від 23.07.2025 по справі відкрито провадження та призначено судове засідання. Представник позивача Ткаченко М. в судове засідання не з`явилася, у позовній заяві прохала суд розглядати справу без її участі. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів у справі. Суд, розглянувши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 513, ст. 514 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Щодо договору про споживчий кредит №4868580 від 02.09.2021 суд зазначає наступне. Судом встановлено, що 02.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №4868580 (індивідуальна частина) (а. с. 42-46). Відповідно до п. п. 1.2-1.4 Договору сума кредиту становить 5 000 гривень, строк кредиту 30 днів. Термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 02.10.2021. Відповідно до п. п. 1.5.1-1.6 Договору комісія за надання кредиту 1000 гривень, яка нараховується за ставкою 20 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом 2250 гривень, які нараховуються за ставкою 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Також згідно п. 2.3.1.2. Договору передбачено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування на стандартних умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною ставкою, наведеною в п. 1.6 Договору. Суду також надано графік платежів за договором, паспорт споживчого кредиту №4868580 та Правила надання фінансових кредитів ТОВ «Мілоан» (а. с. 46-53).\~ Згідно квитанції №1751917483 від 02.09.2021 відповідачу на картковий рахунок № [NUMBER] перераховано кошти у розмірі 5 000 гривень згідно договору №4868580 (а. с. 61). Також суду надано розрахунок заборгованості ТОВ «Мілоан» за договором №4868580, згідно якого станом на 01.12.2021 розмір заборгованості відповідача становить 23 250 гривень, з них за тілом 5 000 гривень та за відсотками 17 250 гривень. Відсотки нараховані за період з 02.09.2021 по 02.10.2021 згідно п. 1.5.2 Договору та за період з 03.10.2021 по 01.12.2021 згідно п.п.1.6, 2.3.1.2 Договору (а. с. 62-63). 05.12.2021 було укладено договір №15/12-2021-22 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4868580 (а. с. 74-78). Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал» за договором №4868580 за період з 15.12.2021 по 23.02.2022 нараховано відсотки у розмірі 17 750 гривень. Загальний розмір заборгованості становить 41 000 гривень, з яких заборгованість за основним зобов`язанням 5000 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 35000 грн, заборгованість за комісіями 1000 грн (а. с. 70). 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та «Коллект Центр» укладено договір №10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4868580 (а. с. 8-13). Судом встановлено, що між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено кредитний договір №4868580, відповідно до якого [PERSON] надано кредитні кошти у розмірі 5 000 гривень. Водночас суд не може погодитися з розміром нарахованих відсотків за вказаним кредитним договором з огляду на таке. У пункті 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що «після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». Крім цього, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04.02.2020 у справі №912/1120/16 визначено, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою статті 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.\~ Окрім цього, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що не може слугувати підставою для нарахування кредитором відсотків передбачених договором після настання прострочення умова договору про право банка нараховувати проценти за користування кредитом по день повного погашення заборгованості (пункти 6.32. 6.36. постанови). Судом встановлено, що згідно п. 4.2. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору. У статті 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, особи мають право вибору: використати існуючі диспозитивні норми законодавства для регламентації своїх відносин або встановити для себе правила поведінки на власний розсуд. Водночас судом встановлено, що після відступлення права вимоги за кредитним договором ТОВ «Вердикт Капітал» відбувалося нарахування відсотків згідно кредитного договору у розмірі 17 750 гривень. При цьому зазначено, що нараховані 3% річних за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України 0 гривень. Також стороною позивача у позовній заяві вказано, що загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 41 000 гривень, з них за тілом 5 000 гривень, за комісією 1 000 гривень та за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 35 000 гривень. Згідно п. 4.2. кредитного договору визначено, що нарахування процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору є правом, а не обов`язком кредитодавця. З наданих суду доказів встановлено, що нарахування процентів за порушення грошового зобов`язання за ст. 625 ЦК України не здійснювалося. Водночас згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал» та позовної заяви вбачається, що відбувалося нарахування відсотків поза межами строку договору у розмірі 17 750 гривень. За таких обставин, необхідно стягнути з відповідача тіло кредиту у розмірі 5 000 гривень, комісію у розмірі 1000 гривень та відсотки за користування кредитом у межах строку договору (з урахуванням пролонгацій) 17 250 гривень, а всього 23 250 гривень. Щодо договору позики №77551387 суд зазначає таке. Судом встановлено, що 03.09.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики №77551387 (а. с. 54). Згідно умов договору сума позики становить 2001 гривень, строк позики 30 днів, базова процентна ставка 1,99% на день. Знижена процентна ставка 0,01% на день. Договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Також суду надано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, згідно якої загальна вартість кредиту становить 2007 гривень. Таблицю підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Суду також надано Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», затверджені наказом директора від 12.08.2021 (а. с. 55-60). Як вбачається з довідки ТОВ «Фінекспрес» від 24.04.2025 №КД-000023192/ТНПП [PERSON] на картку № [NUMBER] перераховано грошові кошти у розмірі 2001 гривень, дата платежу 03.09.2021 (а. с. 64). Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» заборгованість відповідача за кредитним договором №77551387 становить 6 710,70 гривень. З них сума кредиту 2001 гривень, відсотки за користування кредитом 4778,39 гривень. Відповідачем сплачено відсотки у розмірі 68,69 гривень (а. с. 67-68). З наданого розрахунку вбачається, що з 03.09.2021 по 03.10.2021 (30 днів) нараховувались відсотки за процентною ставкою 0,01% на день 0,20 гривень на день. Також за ставкою 1,99% нараховувались відсотки за період з 05.10.2021 по 01.01.2022. 27.01.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір №27/01/2022 відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77551387 (а. с. 79-83). Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість відповідача за кредитним договором становить 6 710,70 гривень. Також нараховано 3 % річних за період з 27.01.2022 по 23.02.2022 у розмірі 4,60 гривень та інфляційні збитки у розмірі 32,01 гривень (а. с. 71). 10.01.2023 укладено договір відступлення прав вимоги №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77551387 (а. с. 14-19). Суд не може погодитися з розміром заборгованості за укладеним кредитним договором з огляду на наступне. Оскільки після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється, суд вважає за необхідне стягнути відсотки відповідно до узгодженого сторонами розміру, що визначений умовами договору позики №77551387 та таблицею обчислення загальної вартості кредиту. Сторонами визначено загальну вартість кредиту 2007 гривень, строк кредиту 30 днів, процентна ставка 0,01% на день. При цьому, суд не бере до уваги посилання позивача на можливість нараховувати Проценти у розмірі, передбаченому Договором позики, за кожний день понадстрокового користування Позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення Позики (або її частини) та Процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Вказана норма передбачена Правилами надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», які суд не вважає допустимим доказом, оскільки позивачем не надано доказів того, що саме додані до позовної заяви Правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи договір позики. Так, надана суду копія Правил не містить підпису відповідача. При цьому, після закінчення строку кредитування право кредитодавця нараховувати відсотки за правомірне користування грошовими коштами у порядку, визначеному ст. 1048 ЦК України, припиняється. З наданого суду розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем було сплачено відсотки у розмірі 68,69 гривень. Таким чином за договором позики №77551387 від 03.09.2021 необхідно стягнути заборгованість у розмірі 1938,31 (2007гривень - 68,69 гривень). Щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат суд вказує таке. Судом встановлено, що за договором позики нараховано 3 % річних за період з 27.01.2022 по 23.02.2022 у розмірі 4,60 гривень та інфляційні збитки у розмірі 32,01 гривень за лютий 2022 року. Законом України №2120-ІХ від 15.03.2022 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану», зокрема, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, згідно якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне стягнути 3% річних у розмірі 4,60 гривень та інфляційні втрати 27,44 гривень (32,01 / 28 днів * 24 дні). Таким чином, необхідно стягнути заборгованість за договорами №4868580 від 02.09.2021, №77551387 від 03.09.2021 у розмірі 25220,35 гривень (23 250+1938,31 +4,60+27,44). Щодо стягнення судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Стороною позивача на підтвердження витрат на правову допомогу у розмірі 16000 гривень надано: копію договору про надання правової допомоги №01-07/2024 від 10.07.2024 року, заяву на надання юридичної допомоги №1327, витяг з акту №10 про надання юридичної допомоги від 30.05.2025 (а. с. 37-41). На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 8451,20 гривень (16000 гривень * 52.82%). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 1279,51 гривень (2422,40 гривень * 52.82%).

Outcome: partial