Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-16 00:00:00

І. Рух провадження та процесуальні рішення Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 17 липня 2025 року відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (далі Позивач) до [PERSON] (далі-\~Відповідач)\~про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 17 900 гривень та розгляд справи призначено на 11 серпня 2025 року. Цією ж ухвалою Суд задовольнив клопотання представника Позивача та витребував у ПАТ «Приватбанк» інформацію та документи, про витребування яких просив представник Позивача. 11 серпня 2025 року розгляд справи відкладено на 25 вересня 2025 року в зв`язку із неявкою Відповідача, щодо якого відсутні відомості про належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи. 18 серпня 2025 року до суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення Відповідачеві поштового відправлення із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». 25 вересня 2025 року розгляд справи відкладено на 13 жовтня 2025 року в зв`язку із клопотанням представника Позивача. 13 жовтня 2025 року в судове засідання не з`явився Позивач та Відповідач. Представник Позивача подав до суду клопотання про проведення судового засідання без їхньої участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом надсилання рекомендованого повідомлення за адресою його реєстрації та розміщенням 26 вересня 2025 року оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. При вирішенні питання щодо належності повідомлення Відповідача про дату, час і місце розгляду справи Суд зазначає, що у відповідності до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу ухвалу про призначення справи до судового розгляду Відповідачеві скеровано за його зареєстрованим у встановленому законодавством порядку місцем проживання. Згідно пункту 4 частини восьмої статті 128 цього Кодексу днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою проживання. Враховуючи скерування ухвали про призначення справи до розгляду за адресою зареєстрованого в установленому законодавством порядку місця проживання Відповідача та повернення повістки із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» Суд вважає, що Відповідач повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Вказані висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постанові від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19. При вирішенні питання щодо належності повідомлення Відповідача про дату, час і місце розгляду справи Суд зазначає, що у відповідності до вимог пункту 11 частини восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Згідно статті 280 Цивільного процесуального кодексу України Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі викладеного, враховуючи, що Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась без повідомлення причин та не подала відзив, а Позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, 13 жовтня 2025 року Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. 13 жовтня 2025 року у відповідності до вимог статті 244 Цивільного процесуального кодексу України Суд відклав ухвалення та проголошення судового рішення на строк до 17 жовтня 2025 року. ІІ. Стислий виклад позиції сторін Позивач зазначає, що 22 грудня 2020 року Відповідач та ТОВ «Мілоан» уклали кредитний договір №2111114, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало Відповідачу грошові кошти в розмірі 4000 гривень, а Відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. Станом на дату звернення до суду з позовною заявою заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 17900 гривень, з яких: 4000 гривень заборгованість за тілом кредиту, 13\~500 гривень заборгованість за відсотками, 400 гривень заборгованість за комісією. 08 квітня 2021 року ТОВ «Мілоан» та Позивач уклали договір відступлення прав вимоги №66-МЛ, відповідно до якого останній набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги до Відповідача. Тому, у відповідності до статей 509,525,526,530,610,612,1049,1054 Цивільного кодексу України, Позивач просить стягнути з Відповідача на його користь: -заборгованість за кредитним договором №2111114 в розмірі 17 900 гривень; -понесені судові витрати: судовий збір\~в розмірі\~2422 гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8\~000 гривень. ІІІ. Докази, досліджені судом 1.Правила надання фінансових кредитів ТОВ «Мілоан» (в редакції від 14 вересня 2020 року), відповідно до яких затверджено правила надання коштів у кредит. 2.Заява-Анкета на кредит №2111114 від 22 грудня 2020року. 3.Кредитний договір №2111114 від 22 грудня 2020 року, відповідно до якого між ТОВ «Мілоан» та Відповідачем укладений споживчий кредит на суму 4000 гривень строком на 30 днів, термін повернення кредиту 21 січня 2021 року. Проценти за користування кредитом становлять 1500 гривень, які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, комісія за надання кредиту становить 400 гривень. 4.Додаток 1 до кредитного договору №2111114 від 22 грудня 2020 року, відповідно до якого розрахована сума до сплати 21 січня 2021 року за користування кредитом становить 5900 гривень, з яких: тіло кредиту 4000 гривень, проценти за користування кредитом 1500 гривень, комісія за наданя кредиту - 400 гривень. 5.Довідка про ідентифікацію, відповідно до якої Відповідач підписав договір кредиту одноразовим ідентифікатором F42193. 6.Платіжне доручення №36028540, відповідно до якого 22 грудня 2020 року ТОВ "Мілоан" перерахував на картковий рахунок Відповідача кошти у розмірі 4000 гривень. 7.Відомості про\~щоденні нарахування\~та погашення, відповідно до яких ТОВ "Мілоан" нараховував проценти за коистування кредитом Відповідачу до 22 березня 2021 року. 8.Договір відступлення прав вимоги №66-МЛ від 08 квітня 2021 року, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) Позивачу за плату належні йому права вимоги, а Позивач приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. 9.Витяг з\~реєстру боржників\~до договора\~відступлення прав\~вимоги №66-МЛ\~від 08\~квітня 2021\~року, відповідно до якого Відповідач має заборгованість в розмірі 17900 гривень. 10.Акт прийняття-передачі реєстру юоржників від 08 квітня 2021 року до Договору відстплення прав вимоги №66-МЛ від 08 квітня 2021 року, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» передало, а Позивач прийняв реєстр боржників в загальній кількості 3550. 11.Платіжна інструкція від 08 квітня 2021 року, відповідно до якої Позивач переказав на рахунок ТОВ «Мілоан» 3 888 933,81 гривень, призначення платежу плата за відступлення права вимоги згідно із договором відступлення права вимоги. 12.Відповідь, надана АТ КБ "ПриватБанк" від 11 серпня 2025 року, відповідно до якої банк не може надати інформацію щодо переказу коштів на рахунок Відповідача у розмірі 4000 гривень 22 грудня 2020 року, оскільки за даними, наданими Позивачем не вдалось ідентифікувати особу. IV. Фактичні обставини, встановлені судом 22 грудня 2020 року між ТОВ «Мілоан» та Відповідачем укладений споживчий кредит\~№2111114 \~на суму 4 000 гривень строком на 30 днів, термін повернення кредиту 21 січня 2021 року. Проценти за користування кредитом становлять 1.25% вдень, комісія за надання кредиту становить 400 гривень (пункти ІІІ.1- ІІІ.3 цього Рішення). 08 квітня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та Позивачем укладено договір відступлення прав\~вимоги №66-МЛ\~від 08\~квітня 2021\~року (пункт ІІІ.8 цього Рішення). На час розгляду справи Позивачем не надано докази переведення коштів на виконання договору, а Відповідачем не надано докази сплати коштів на виконання договору. V. Висновки суду Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків Відповідно до статті 629 Цивільного Кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит), позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Обов`язок повернути кошти у строк, визначений договором, виникає у Позичальника з моменту отримання коштів за договором позики. Згідно із висновками Верховного Суду, викладеними, в постанові від 14 липня 2022 року у справі № 204/4341/17 договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або речей, у разі відсутності цієї істотної умови договір вважається неукладеним. Сам по собі факт підписання сторонами тексту договору, без передачі грошей або речей, не породжує у майбутнього позичальника обов`язку повернути обумовлену угодою суму грошей або кількість визначених родовими ознаками речей. Таким чином, факт отримання позичальником грошових коштів, момент їх отримання (як певний проміжок часу) є обов`язковою та істотною умовою договору позики, яку повинен встановити суд у справах цієї категорії. При встановленні факту неотримання позичальником грошей або речей від позикодавця договір позики вважається неукладеним. Предметом доказування у справі є факт укладення кредитного договору між Відповідачем і ТОВ «Мілоан» та отримання Відповідачем коштів на виконання цього кредитного договору. Відповідно до договора, на який посилається Позивач, ТОВ «Мілоан» мало перерахувати кредитні кошти в розмірі 4000 гривень в безготівковій формі на рахунок Відповідача. Представник Позивача долучив до суду платіжне доручення про переведення ТОВ «Мілоан» на рахунок Відповідача 22 грудня 2020 року коштів в сумі 4000 гривень (пункт ІІІ.6 Рішення). Вказане доручення не містить передбачених чинним законодавством реквізитів, в зв`язку із чим Суд не бере його до уваги в якості належного доказу. Так, відповідно до пункті 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного Банку України № 22 від 21 січня 2004 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 року за № 377/8976 ( в редакції, чинній на дату укладення договору) банк платника\~на всіх\~примірниках прийнятих\~розрахункових документів\~і на\~реєстрах обов`язково\~заповнює реквізити\~"Дата\~надходження"\~і "Дата\~виконання",\~а банк\~стягувача -\~"Дата\~надходження в\~банк стягувача"\~(якщо\~ці реквізити\~передбачені формою\~документа),\~засвідчуючи їх\~підписом відповідального\~виконавця та\~відбитком штампа\~банку.\~ У розрахункових\~документах дата,\~зазначена в\~реквізиті "Дата\~виконання",\~має відповідати: -даті списання коштів з рахунку платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку; -даті списання коштів з рахунку платника та з кореспондентського рахунку банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку. Однак надане Позивачем доручення не містить будь-яких позначок банку про списання коштів та виконання доручення, тобто не містить відомостей щодо обставин, що Окрім того, одночасно із позовною заявою представник Позивача надав клопотання про витребування в АТ КБ «ПриватБанк» доказів щодо зарахування коштів 22 грудня 2020 року у розмірі 4000 гривень на картку Відповідача, яке обгрунтовується необхідністю доказування саме факту переведення ТОВ «Мілоан» коштів на рахунок Відповідача та факту виникнення заборгованості. Вказане клопотання задоволено Судом та витребувано в АТ «Приватбанк» інформацію Згідно із відповіддю, АТ «Приватбанк» не може надати інформацію, оскільки за даними, наданими відомостями не вдалось ідентифікувати особу. Крім того, Банк просив за можливості перевірити надані відомості на предмет коректності, а також за можливості надати серію, номер паспорту, ідентифікаційний номер або повний номер картки [NUMBER] . Відповідно до статті 12 Цивільного процесуального кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій. Після надходження зазначеної відповіді банку розгляд справи відкладено, однак представником Позивача не надано до Суду нових клопотань щодо витребування доказів в тому числі із конкретизацією даних, про які вказує у своїй відповіді банк. Крім того, Позивачем не надано до Суду виписки із банку про рух коштів Відповідача. Таким чином, в цих конкретних відносинах договір про надання кредиту сам по собі не підтверджує факт передачі коштів Відповідачеві, а відповідні платежі мали бути здійснені після укладення договору в безготівковій формі на рахунок Відповідача. При цьому наданими Позивачем доказами не підтверджується саме факт переведення Відповідачеві коштів В зв`язку із викладеним, Суд вважає недоведеним факт надання Відповідачеві кредитних коштів за спірним договором та, як наслідок, недоведеним є факт виникнення у Відповідача заборгованості за спірним договором перед ТОВ «Мілоан». В зв`язку із недоведеностю виникнення у ТОВ «Мілоан» права вимоги до Відповідача, таке право відсутнє і у Позивача на підставі договору факторингу. Таким чином, справа розглянута на підставі наявних доказів, за результатами дослідження яких Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. VI. Щодо судового збору Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що в позовних вимогах відмовлено, то судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються на Позивача. Таким чином, судові витрати у справі, які складаються із судового збору в розмірі 2422 гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 гривень залишаються на Позивачеві. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed