Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до Індустріального відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, третя особа Четверта Харківська міська державна нотаріальна контора про зняття арешту з нерухомого майна та скасування запису про арешт нерухомого майна, в якій просить суд: звільнити з-під наступних обтяжень нерухоме майно [PERSON] : арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 3379989, зареєстрований 26.06.2006 року 12:06:30 ЗА №3379989 реєстратором Четверта Харківська міська державна нотаріальна контора, 62089, Харківська область, м. Харків, вул. Біблика, 57. Підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника, АА №012962, 20.06.2006, ВДВС. Скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про арешт майна [PERSON] , реєстраційний номер обтяження 3379989, на підставі постанови про арешт майна боржника АА №012962. В обґрунтування позову зазначила, що позивачка є власницею 28/100 часток житлового будинку з прибудовами з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого в [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 26 лютого 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Дегтярьовою А.В., реєстровий № 92. Право власності на вказану нерухомість зареєстровано в державному реєстрі речових право на нерухоме майно 26 лютого 2020 року, номер запису про право власності 35686493. [PERSON] в серпні 2024 року звернулась до приватного нотаріуса Сергієнко Н.В. за консультацією з приводу можливого відчуження належної їй частки вказаного будинку, в ході якої нотаріус повідомила, що на все нерухоме майно [PERSON] , накладено арешт, запис про що внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 3379989. Вказане обтяження зареєстровано 26.06.2006 року за № 3379989 4-ю Харківською міською державною конторою на підставі постанови про арешт майна боржника, АА № 012962 від 20.06.2006 року ВДВС Орджонікідзевського району. Враховуючи той факт, що позивачці не було відомо про існування вказаного арешту та підстав його накладання, з метою вирішення питання щодо зняття арешту виконавчою службою, адвокат позивачки звернувся з відповідним запитом до Індустріального відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові. З відповіді на вказаний запит (вих. № 134140 від 04.09.2024 року) вбачається, що надати запитувану інформацію щодо підстави накладання арешту неможливо, т.я. в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відсутній номер виконавчого провадження, що було присвоєно виконавчому документу при реєстрації останнього, в автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутня будь-яка інформація по зазначеному повідомленню та виконавчому провадженню, в рамках якого воно винесено. Оригінали виконавчого провадження знищені враховуючи строк зберігання таких документів три роки, відповідно до наказу МЮ № 1829/5 від 07.06.2017 року «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби, приватного нотаріуса. Крім того, з відповіді убачається, що позивачка може звернутися до суду з позовом про зняття арешту з майна, після набрання рішенням суду законної сили арешт буде знято. Зміст відповіді свідчить, що будь-яка інформація щодо підстав накладання арешту (рішення суду, ухвала суду та інш.) у відповідача відсутні, відповідно, відсутня будь-яка інформація і про учасників виконавчого провадження, в тому числі і про стягувача. З моменту накладання арешту пройшло 18 років, на момент подання цього позову [PERSON] не є боржником за будь-якими виконавчими провадженнями, в Єдиному реєстрі боржників відсутня інформація про те, що позивачка є боржником за будь-якими зобов`язаннями. Враховуючи вищевикладене, позивачка вважає, що вказаниий арешт обмежує її права власності на належний їй будинок, вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися цим майном, підстави для продовження обтяження на майно відсутні, а тому право позивачки підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з майна. Ухвалою Орджонікідзевського райсуду м. Харкова від 25.11.2024 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі, розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 11.12.2024 представник відповідача Індустріального відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, через систему «Електронний суд», надав відзив на позов, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що перевіркою відомостей АСВП Індустріальним відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було встановлено, що на виконанні в Індустріальному відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчих проваджень стосовно [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , [INFO] , не перебуває. Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, підстави обтяжень № 3379989 від 26.06.2006 року зазначено: постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА №012962 від 20.06.2006р. Орджонікідзевським відділом державної виконавчої служби Харківського МУЮ. Однак, за даними, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, неможливо встановити номер виконавчого провадження, який було присвоєно виконавчому документу при реєстрації. Відповідно до частини 2 пункту 9 Наказу Міністерства юстиції України від 05.08.2016 року № 2432/5 «Про затвердження Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження» єдиний державний реєстр виконавчих проваджень - окремий спецрозділ, який є архівною складовою частиною Системи та містить відомості про виконавчі провадження, зареєстровані до запровадження Системи, відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 20 травня 2003 року № 43/5 «Про затвердження Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2003 року за № 388/7709, наказу Міністерства юстиції України від 28 квітня 2015 року № 614/5 «Про затвердження Тимчасового порядку автоматичного розподілу виконавчих документів між державними виконавцями і контролю строків виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2015 року за № 478/26923 Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404 VIII (Закон набрав чинності 05.10.2016, крім статей 8, 9 та положень, що стосуються діяльності приватних виконавців, які вводяться в дію через три місяці (05.01.2017) з дня набрання чинності цим Законом) та на підстав прийняття даного закону попередній втрачає чинність. Згідно з Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5 (далі Положення), автоматизована система виконавчого провадження (далі - Система) комп`ютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу. Адміністратором Системи є державне підприємство «Національні інформаційні системи», уповноважене відповідно до законодавства на забезпечення здійснення заходів із створення та технологічного супроводження програмного забезпечення Системи, збереження та захисту даних, що містяться у Системі, виконання інших функцій, передбачених цим Положенням. Відповідно до частини 2,3 пункту 22 розділу III. Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця. Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вжити передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Згідно ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ч. 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. Крім того, додатково повідомляємо, що згідно п.2 Розділу ХІ правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Також згідно п. 2 розділу 6 Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08 червня 2017 року за № 699/30567, номенклатура справ є обов`язковим документом, який складається в органі державної виконавчої служби, приватним виконавцем для створення єдиного порядку формування справ, забезпечення їх обліку, оперативного пошуку документів за їх змістом та видом, визначення строків зберігання справ і є основою для складання описів справ тривалого (понад 10 років) зберігання, а також для обліку справ тимчасового (до 10 років включно) зберігання, повідомляємо наступне: по-перше вищезазначений арешт майна накладено 14.10.2010 р. (тобто вже минуло 10 років.). По-друге арешт накладено в 2010 році в якому діяли інші правила ведення діловодства, а саме постанова «Про затвердження Типової інструкції з діловодства центральних органах виконавчої влади, Ради міністрів АРК, місцевих органах виконавчої влади». Крім того повідомляємо, що до архіву передаються виконавчі провадження завершені на підставі ст. 37 Закону України «Про виконавчі провадження» (не передбачає зняття арештів), закінченні на підставі ст. 39 Закону України «Про виконавчі провадження», повернуті стягувачу без прийняття до виконання на підставі ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавчі провадження». Звертаємо увагу, що ведення алфавітного покажчика виконавчих проваджень, з метою спрощення процедури пошуку виконавчих проваджень допускалось, але не було обов`язковим. Станом на сьогоднішній день у відділі відсутній алфавітний покажчик виконавчих проваджень. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Враховуючи вищевикладене, на теперішній час у відділу відсутні законні підставі для зняття арешту з майна. Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 19.06.2025 вирішено витребувати у Третього відділу ДРАЦС у м. Харкові СХ МРУМЮ інформацію щодо актового запису народження та смерті громадянки [PERSON] [INFO] (дата смерті [INFO] ), її дітей (синів) [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , і чоловіка [PERSON] [INFO] (дата укладання шлюбу із [PERSON] [INFO] ). На виконання ухвали суду від 19.06.2025 надійшла відповідь. Ухвалою Індустріального райсуду м. Харкова від 07.08.2025 року закрито підготовче провадження та призначено зазначену цивільну справу до розгляду в судове засідання. В поданій\~до суду\~заяві представник\~позивача \~адвокат Юрченко\~В.В.\~просить розглянути\~справу за\~відсутності позивача\~та представника\~позивача,\~позовні вимоги\~задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, по день час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, аргументи виклав у відзиві на позов. Представник третьої особи, у поданій до суду заяві, просить проводити розгляд справи за вісутності представника Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори, у висновках покладається на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, оцінив надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 28/100 часток житлового будинку з прибудовами з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого в [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 26 лютого 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Дегтярьовою А.В., реєстровий № 92, право власності на вказану нерухомість зареєстровано в державному реєстрі речових право на нерухоме майно 26 лютого 2020 року, номер запису про право власності 35686493. Позивач в серпні 2024 року звернулась до приватного нотаріуса Сергієнко Н.В. за консультацією з приводу можливого відчуження належної їй частки вказаного будинку, в ході якої нотаріус повідомила, що на все нерухоме майно [PERSON] , накладено арешт, запис про що внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 3379989. Вказане обтяження зареєстровано 26.06.2006 року за № 3379989 4-ю Харківською міською державною конторою на підставі постанови про арешт майна боржника, АА № 012962 від 20.06.2006 року ВДВС Орджонікідзевського району. З метою вирішення питання щодо зняття арешту виконавчою службою, адвокат позивача 29.08.2024 звернувся з відповідним запитом до Індустріального відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові. З відповіді на вказаний запит від 04.09.2024 року №134140 убачається, що надати запитувану інформацію щодо підстави накладання арешту неможливо, т.я. в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відсутній номер виконавчого провадження, що було присвоєно виконавчому документу при реєстрації останнього, в автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутня будь-яка інформація по зазначеному повідомленню та виконавчому провадженню, в рамках якого воно винесено. Оригінали виконавчого провадження знищені враховуючи строк зберігання таких документів три роки, відповідно до наказу МЮ № 1829/5 від 07.06.2017 року «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби, приватного нотаріуса. Роз`яснено, що особа може звернутися до суду з позовом про зняття арешту з майна, після набрання рішенням суду законної сили арешт буде знято. Як убачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстру з прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо [PERSON] від 21.08.2024, зареєстровано обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер 3379989, вказане обтяження зареєстровано 26.06.2006 року за № 3379989 4-ю Харківською міською державною конторою на підставі постанови про арешт майна боржника, АА № 012962 від 20.06.2006 року, ВДВС Орджонікідзевського району; об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно. Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Сергієнко Н.В. від 28.01.2025 відмовлено [PERSON] у посвідченні договору відчуження 28/100 часток у праві власності на житловий будинок з прибудовами з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що згідно отриманої нотаріусом 28.01.2025 шляхом безпосереднього доступу інформації з Державного реєстру речових прав за номером 410002963, на майно [PERSON] , [INFO] , накладено арешт на все нерухоме майно (реєстраційний номер обтяження 3379989, тип обтяження: арешт нерухомого майна, зареєстровано6 26.06.2006, підстава обтяження: Постанова про арешт майна боржника, АА №012962, 20.06.2006, ВДВС Орджонікідзевського р-ну). Статтею 41 Конституції України\~передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст. 1 Першого Протоколу\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно до ч.1\~ст. 316 Цивільного кодексу України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до\~ст. 317 ЦК України\~власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Згідно\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вимоги позивачки, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. В постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15-ц (провадження № 61-18160св19), від 26 січня 2022 року у справі № 127/1541/14-ц (провадження № 61-2829св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2023 року у справі № 127/1547/14-ц (провадження № 61-12997св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2023 року у справі № 2-3600/09 (провадження № 61-12406св21), викладено правовий висновок про те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2, 3\~ст.\~59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Наявність арешту майна за відсутності виконавчого провадження порушує право власності позивачки. Згідно з ч. 1\~ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»\~арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частиною 2 цього\~Закону\~передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. У ч. 4\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»\~визначено підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. Відповідно до ч. 5\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, після винесення рішення суду про зняття арешту з майна та набрання ним законної сили, арешт знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини, а відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників та реєстру обтяжень виключаються. На час розгляду справи виконавчих проваджень по відношенню до [PERSON] у Індустріального відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України не перебває, що вказує на незаконність перебування майна під арештом, однак унеможливлює звільнення майна з-під арешту у позасудовому порядку. Наведе свідчить про те, що безпідставне обтяження майна позивачки, а саме нерухоме майно, яке їй належить на праві спільної часткової власності, порушує її права та законні інтереси як власника, оскільки позивачка не має можливості вільно розпоряджатися вказаним майном, а перешкоди у реалізації її прав мають бути усунені шляхом звільнення майна з-під арешту. При цьому, за викладених вище обставин позивачка позбавлена можливості в інший спосіб вирішити це питання. Враховуючи наявність накладеного арешту на нерухоме майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивачка в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивачки та необхідність захисту її права шляхом зняття такого арешту, оскільки позовні вимоги відповідають закону та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. На підставі викладеного та

Outcome: approved