Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Макарівської селищної ради (далі\~-\~відповідач), про визнання в порядку спадкування права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову позивач вказав, що [INFO] померла [PERSON] , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею проживав та був зареєстрований позивач (племінник). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,1728 га з кадастровим номером 3222788602:02:008:0006, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцем її майна є позивач, який проживав із нею однією сім`єю з 1994 року по день смерті [INFO] . Проте, нотаріус відмовив позивачу в оформленні спадщини щодо земельної ділянки, через відсутність правовстановлюючого документу який би посвідчував право власності спадкодавця на неї. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, позивач, просив суд: визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на земельну ділянку площею 0,1728 га, кадастровий номер 3222788602:02:008:0006, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; судові витрати покласти на нього. Ухвалою суду від 12.09.2025 р. позов [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 14.10.2025 р., встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Ухвалою суду від 14.10.2025 р. підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні в цей же день. У судове засідання 14.10.2025 р. належним чином повідомлені сторони не з`явилися. Згідно поданого до суду клопотання представник позивача адвокат Богданчук О.В. просила розглянути справу у її та позивача відсутність, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач подав клопотання про розгляд справи у відсутність представника за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,1728 га з кадастровим номером 3222788602:02:008:0006, що розташована за адресою: [ADDRESS] . З довідки № 85 від 05.05.2023 р. Макарівської селищної ради встановлено, що [PERSON] проживав разом із своєю тіткою [PERSON] , 1928 р.н. до дня її смерті [INFO] та вів з нею спільне господарство за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 02.10.2023 р. у справі № 370/1964/23 встановлено факт проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , з 1994 року і до дня відкриття спадщини [INFO] зі спадкодавцем [PERSON] ; визнано за [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на 1/2 частину житлового будинку (літ. А) загальною площею 94,1 кв.м, житловою площею 43,1 кв.м, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10-12). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як встановлено вказаним рішенням, позивач [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] за законом четвертої черги та має право на спадкування за законом як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до Архівного витягу від 25.12.2024 № 05-06/1080 з рішення 34 сесії Юрівської сільської ради Макарівського району Київської області від 09.11.2015 № 10-01-VІІ Про утворення розмірів та цільового призначення земельних ділянок переданих громадянам України у власність згідно рішень виконавчого комітету сільської ради від 14.11.1995 року № 10, рішень сесії сільської ради: 32 сесія ХХІІ скликання від 04.11.1994 року, 5 сесія ХХІІ скликання від 09.06.1995 року [PERSON] виділено загальний розмір земельної ділянки 0,42 га, під ОЖБ - 0,125 га, під ОСГ - 0,295 га (а.с. 13 зворот). Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.02.2025 р. земельна ділянка площею 0,1728 га, з кадастровим номером 3222788602:02:008:0006, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] , власником значиться [PERSON] . Дата державної реєстрації земельної ділянки 17.08.2015 р. (а.с. 14-16). З Витягів зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, заповіти/спадкові договори) від 10.09.2025 р., заведеної спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] не встановлено (а.с. 17-18). Постановою приватного нотаріуса № 180/01-16 від 10.09.2025 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на земельну ділянку, через відсутність правовстановлюючого документу який би посвідчував право власності спадкодавця на неї (а.с. 19). Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить також з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків фізичної особи, яка померла (спадкодавець) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 та 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Як встановлено ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. Відповідно до положень частин другої та третьої пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки з наданих позивачем доказів, достовірно встановлено, що позивач [PERSON] належить до спадкоємців четвертої черги за законом майна покійної [PERSON] , спадщину прийняв, інші спадкоємці, які прийняли спадщину відсутні, до складу спадщини увійшла земельна ділянка, щодо якої нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Судові витрати по оплаті судового збору не підлягають стягненню з відповідача, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою даного позову, окрім того позивач у позові просив покласти такі витрати на нього.

Outcome: approved