Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Позивач Акціонерне\~товариство «Таскомбанк»\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~відповідача [PERSON] та просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 002/13513829-СК_SB від 31.12.2021, що виникла станом на 01.07.202525 у сумі 48\~163,32 грн., посилаючись на неналежне виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. В обґрунтування вимог позивачем зазначено про підписання відповідачем 31 грудня 2021 року заяви-договору на укладання договору про комплексне банківське обслуговування, відповідно до умов якого відповідачу було надано послугу кредитування рахунку та встановлено ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 200\~000 гривень), а саме надані кредитні кошти в сумі 35\~700,00 грн. з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом 59%, строком кредитування 12 місяців з автоматичною пролонгацією, цільове призначення кредиту на споживчі потреби. Відповідач з 31.12.2021 є власником поточного рахунку у гривні який відкритий до заяви з номером кредитного договору № 002/13513829-СК_SB. Оскільки умови кредитного договору відповідачем виконувались неналежним чином, кредит та відсотки у встановлені договором строки не сплачені,\~станом на\~01.07..2025\~наявна заборгованість\~по тілу\~кредиту (в\~т.ч.\~прострочена)\~в сумі\~35\~640,62\~грн.,\~заборгованість по\~процентам (в\~т.ч.\~прострочена)\~12\~522,70\~грн.,\~яку,з метою захисту прав кредитора, позивач просить стягнути на свою користь. Ухвалою суду від 09 вересня 2025 року прийнято до провадження позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у порядку, передбаченому статтею 128 ЦПК України. Згідно прохальної частини тексту позовної заяви, представник позивача Гнип В.В.. просить проводити розгляд справи за відсутності представника. Відповідач [PERSON] звернулась до суду через канцелярію із заявою про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову визнала. Ураховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків. Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Як установлено судом та підтверджується письмовими доказами, 31 грудня 2021 року відповідачем [PERSON] було підписано заяву-договір на укладення договору про комплексне банківське обслуговування № 002/13513829-СК_SB, відповідно до умов якого відповідачу було надано послугу кредитування рахунку та встановлено ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 200\~000 гривень), а саме надані кредитні кошти в сумі 31\~000,00 грн. з орієнтовною реальною річною процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом 43,96%, строком кредитування 12 місяців з автоматичною пролонгацією, цільове призначення кредиту на споживчі потреби. Відповідач [PERSON] з 31.12.2021 є власником поточного рахунку у гривні який відкритий до заяви від 31.12.2021з номером кредитного договору № 002/13513829-СК_SB. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Згідно з частиною першою статті 627\~ЦК України відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639\~ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України). Відповідно до частини першої статті. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У постановах\~Верховного Суду\~від 16\~вересня 2020\~року у\~справі №\~200/5647/18\~(провадження\~№ 61-9618св19),\~від 28\~жовтня 2020\~року у\~справі №\~760/7792/14-ц\~(провадження\~№ 61-16754св19),\~від 17\~грудня 2020\~року у\~справі №\~278/2177/15-ц\~(провадження\~№ 61-22158св19)\~вказано,\~що доказами,\~які підтверджують\~наявність заборгованості\~та її\~розмір є\~первинні документи,\~оформлені відповідно\~до статті\~9\~Закону України\~«Про бухгалтерський\~облік та\~фінансову звітність».\~Згідно з\~указаними положенням\~Закону підставою\~для бухгалтерського\~обліку господарських\~операцій є\~первинні документи.\~Для контролю\~та впорядкування\~оброблення даних\~на підставі\~первинних документів\~можуть складатися\~зведені облікові\~документи.\~Первинні та\~зведені облікові\~документи можуть\~бути складені\~у паперовій\~або в\~електронній формі.\~Разом із\~тим відповідно\~до пункту\~5.6\~Положення про\~організацію операційної\~діяльності в\~банках України,\~затвердженого постановою\~Правління Національного\~банку України\~від 18\~червня 2003\~року №\~254,\~виписки з\~особових рахунків\~клієнтів є\~підтвердженням виконаних\~за день\~операцій і\~призначаються для\~видачі або\~відсилання клієнту.\~Аналогічна за\~змістом норма\~закріплена у\~пункті 62\~Положення про\~організацію бухгалтерського\~обліку,\~бухгалтерського контролю\~під час\~здійснення операційної\~діяльності в\~банках України,\~затвердженого постановою\~Правління Національного\~банку України\~від 04\~липня 2018\~року №\~75.\~Аналіз зазначених\~норм дає\~підстави для\~висновку,\~що виписки\~за картковими\~рахунками (за\~кредитним договором)\~можуть бути\~належними доказами\~щодо заборгованості\~за кредитним\~договором. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за укладеним договором № 002/13513829-СК_SB від 31 грудня 2021 року, відповідач [PERSON] станом на 01.07.2025 має заборгованість у сумі 48\~163,32 грн., з яких: -35\~640,62 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; -12\~522,70 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Розміри кредитної\~заборгованості та\~її складові\~відповідач не\~спростувала,\~контррозрахунку боргу\~не надала,\~тому наданий банком розрахунок заборгованості за кредитним договором у сукупності з випискою з рахунку позичальника та іншими доказами є належним і допустимим доказом, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеної у постанові від 22 квітня 2024 року у справі № 559/1622/19 (провадження № 61-12049св23). Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 15 січня 2025 року у справі № 753/16762/15-ц (провадження № 61-7242 св 24) вказавши, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, містять записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Таких висновків також дійшов Верховний Суд у постановах від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц, від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини 1-3 статті 12 ЦПК України). Оскільки належним чином повідомлена про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надала, ураховуючи заяву відповідача про визнання позову, беручи до уваги, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, бо збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду та кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (статті 12,13 ЦПК України), суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог в цій частині. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Ураховуючи задоволення вимог позивача у повному обсязі, суд вважає необхідним відшкодувати АТ «Таскомбанк» понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 2\~422,40 грн. (а.с.1).

Outcome: approved