Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

13 жовтня 2025 року [PERSON] звернулася до суду із заявою в якій просить встановити факт смерті її чоловіка [PERSON] , [INFO] , уродженця смт.Новгородка Новгородського району Кіровоградської області, яка настала [INFO] в м.Родинське Покровського району Донецької області. На обґрунтування заяви зазначила, що вона одружилась з [PERSON] 11.01.2002 року , місце реєстрації шлюбу - виконком Родинської міської ради Донецької області. Заявниця вказує, що [INFO] в м.Родинське Покровського району Донецької області помер природньою смертю вдома її чоловік [PERSON] , про дану подію було повідомлено Покровське РУП ГУЕП в Донецькій області. 07.09.2025 року її було евакуйовано з м.Родинське на безпечну територію. На даний час вона проживає в м.Тальному Звенигородського району Черкаської області та зареєстрована як ВПО з 22.09.2025 року. З 23.08.2024 року та по даний час на території Покровської територіальної міської громади Донецької області ведуться активні бойові дії, тому після смерті чоловіка вона не мала змоги отримати належне лікарське свідоцтво для подальшої реєстрації смерті чоловіка. З огляду на викладене, заявниця вимушена звернутися до суду. В судовому засіданні представник заявниці та сама заявниця заявлені вимоги підтримали та просять суд їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, подавши суду заяву про слухання справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Тальнівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) Скоропад Л.М. в судове засіданні не заперечила щодо задоволення заяви. З врахуванням положень ч.3 ст.211 ЦПК України, де визначено право учасника справи заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Заслухавши учасників справи, оголосивши заяву заінтересованої особи [PERSON] , заслухавши показання свідка, матеріали справи в межах наданих суду доказів, вважає, що аява підлягає задоволенню з таких підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, [PERSON] , [INFO] , який згідно свідоцтва про одруження є чоловіком [PERSON] , дійсно помер [INFO] в м.Родинське Покровського району Донецької області. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні пояснила суду, що разом з чоловіком [PERSON] проживали в м.Родинське Покровського району Донецької області. Останній мав захорювання серцево -судинної системи, потребував лікування. Проте, оскільки місто постійно обстрілювалось, була проблема з доставкою лікі, внаслідок не систематичного прийому ліків чоловік почав себе відчувати гірше. Згодом, коли в будинок влучив снаряд, який пошкодив частину будинку і дах, чоловікові погіршало. Він перестав підійматися з ліжка. В зв`язку з цим ними було прийнято рішення про евакуацію, щоб чоловік міг отримати відповідне лікування в лікувальному закладі. Проте змоги евакуюватися одразу не було. З часу запиту на евакуацію до самої евакуації пройшло декілька тижнів. [INFO] [PERSON] помер. Про його смерть вона повідомила сина [PERSON] і доньку [PERSON] , також повідомляла сімейного лікаря, проте останній не зміг відвідати їх в зв`язку з безпековою ситуацією в місті. Син повідомив Покровське РУП ГУЕП в Донецькій області про смерть батька. Поховали [PERSON] на прибудинковій території на городі. Фотознімків не робила, оскільки на вулиці було небезпечно. Чоловіки, є які викопували яму, ховались від ворожих дронів, крім того місто перебувало під артилерійськими обстрілами. Для подальшої реєстрації смерті чоловіка просить суд задовольнити її заяву. Дана обставина є перешкодою для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] та подальшого прийняття заявником спадщини після смерті чоловіка. В підтвердження факту смерті чоловіка заявник надала копію свідоцтва про одруження, яке підтверджує, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 11.01.2002 року зареєстровано шлюб, місце реєстрації шлюбу виконком Ронинської міської ради Донецької області. (а.с.6). Крім того, до матеріалів справи долучено копії паспортів громадян України [PERSON] та [PERSON] , де місце реєстарції останніх зазначено у м.Родинське (а.с.3,7). Також суду надано копію виписки з медичної карти стаціонарного хворого №300 [PERSON] , від 04.04.2025 року , з якого вбачається серцева недостатність, потреба хірургічнорго втручання та систематичного прийому певних ліків ( а.с.9). Згідно наданої копії відповіді Покровського РУП ГУЕП в Донецькій області від 11.09.2025 року під час здійснення перевірки встановлено, що за адресою [ADDRESS] , мешкав [PERSON] , [INFO] , який протягом останнього часу хворів та перебував на обліку в сімейного лікаря. [INFO] о 11 год.05 хв [PERSON] , перебуваючи вдома помер. У зв`язку з безпековою ситуацією на території обслуговування Покровського РУП ГУНП в Донецькій області здійснити виїзд за місцем мешкання [PERSON] не має можливості, у зв`язку з чим отримати лікарське свідоцтво про смерть не можливо (а.с.10). Згідно наданої на запит суду Тальнівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) інформації, наявність актового запису про смерть відносно [PERSON] не виявлено. Крім того, той факт, що [PERSON] помер за вказаних обставин, підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є донькою [PERSON] зокрема, повідомила суд про те, що її батько хворів, ліки привозили волонтери, проте їх було не достатньо. Вона вживала всіх необхідних заходів для евакуації батьків, оскільки тривалий час проживає в Звенигородському районі, мала намір перевезти батьків до свого місця проживання. Проте, 05.09.2025 року мати повідомила її про смерть батька, а евакуація була проведена [INFO] . Також їй відомо, що батька поховали біля будинку на городі під деревом. Зазначила, що вона також повідомляла брата про смерть батька. Частинами третьою-четвертою статті 49 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Статтею 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" визначено, що державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом Міністерством охорони здоров`я України № 545 від 08 серпня 2006 року. Відповідно до положень вказаної Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результатів розтину. Пунктом 1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. У відповідності до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору. Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами ДРАЦСу може бути видано свідоцтво про смерть: встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою внаслідок нещасного випадку в наслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України). Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду (частина друга статті 317 ЦПК України). У заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів (частина перша-друга статті 318 ЦПК України). Таким чином, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо особливостей провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи в умовах воєнного чи надзвичайного стану та на тимчасово окупованих територіях" розширено перелік територій, щодо яких поширює свою дію стаття 317 ЦПК. На даний час до них відносяться території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окуповані території України, визначені такими відповідно до діючого законодавства. Враховуючи, що Указом Президента України воєнний стан встановлено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України, тому даний спрощений порядок розповсюджується на встановлення юридичних фактів, що відбулись на всій території України (як мінімум - до закінчення воєнного стану). Але в основному такий спосіб стосується зони воєнних дій та тимчасово окупованих територій, оскільки на таких територіях не функціонують відповідні органи, які можуть зафіксувати факт смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, зокрема можуть бути: письмові докази; речові докази, зокрема звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; пояснення свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі в обставинах, що загрожували їй смертю. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Частинами першою, другою статті 294 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Положеннями статей 3, 8, 9 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Встановлення факту смерті особи має значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, рішення суду в такій категорії справ повинне ґрунтуватися на дотриманні вимог процесуального закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, у тому числі з урахуванням документів, виданих органами та установами самопроголошених утворень, розташованими на окупованій території України. Крім того, відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги надані суду докази, а також поважний вік [PERSON] , дата народження якого [INFO] , поганий стан здоров`я останнього, суд вважає за можливе заяву [PERSON] про встановлення факту смерті - задовольнити.

Outcome: approved