Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

15.02.2024р. через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява обґрунтована тим, що 09.02.2023р. між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 8720414, згідно з умовами якого відповідач отримав 5000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідачем 24.02.2023р. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору. 26.06.2023р. між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений договір відступлення прав вимоги №99-МЛ. Відповідно до умов даного договору, відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором № 8720414 від 09.02.2023р., що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Сума заборгованості відповідача становить 20\~950 грн., відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 99-МЛ від 26.06.2023р. з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 5\~000 грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить 15\~000 грн.; прострочена заборгованість за комісією становить 950 грн. Враховуючи вищевикладене, просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 8720414 від 09.02.2023р. в розмірі 20\~950 грн., а також витрати по сплаті судового збору. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Добринь Я.О. в порядку ст. 178 ЦПК України поданий відзив на позовну заяву (а.с. 86-90), який обґрунтований тим, що кредитний договір, укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем, додатки до договору, графік розрахунків та анкета-заява на кредит, які надані разом із позовною заявою електронного підпису, зокрема одноразовим ідентифікатором не містять, в них просто зазначені реквізити сторін. Також, позивачем не надано жодних доказів того, що ТОВ «Мілоан» дійсно перерахувало відповідачу грошові кошти в обумовленому в договорі розмірі. Вважає, що надане позивачем платіжне доручення № 93246995 від 09.02.2023р. не може бути взятим до уваги судом. Крім того, долучена до позовної заяви відомість складена не на бланку ТОВ «Мілоан», а також не містить підписів чи печаток ТОВ «Мілоан», що в розумінні ст. 100 ЦПК України не є електронним доказом. Також, посилаючись на позиції Верховного Суду зауважує про безпідставність стягнення з відповідача комісії у розмірі 950 грн. На підставі викладеного, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник позивача надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, правом надання відповіді на відзив не скористався. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 09.02.2023р. [PERSON] на сайті miloan.ua заповнив анкету-заяву на кредит № 8720414 про отримання кредиту (а.с. 28). 09.02.2023р. між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] в електронній формі був укладений договір про споживчий кредит № 8720414, за умовами якого товариство надало відповідачу кредит у розмірі 5000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитними коштами. За умовами договору кредит наданий на строк 105 днів, пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 24.02.2023р., поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 25.05.2023р. Комісія за надання кредиту складає 950 грн., яка нараховується за ставкою 19 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п. 1.5.1.). Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду складають 13500 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (п. 1.5.3.). Тип процентної ставки за договором - фіксована (п. 1.6. договору). Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення, згідно з п. 1.4. договору (п. 2.4.1. договору). Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п. 2.2.3. договору (п. 2.2.2. договору) Договір про споживчий кредит № 8720414 від 09.02.2023р. з додатками (Графік платежів за договором та Паспорт споживчого кредиту) підписані [PERSON] шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором S55446 (а.с. 12-22, 23, 24). Відповідно до платіжного доручення № 93246995 від 09.02.2023р., ТОВ «Мілоан» перераховало на кредитний рахунок № [NUMBER] грошові кошти у розмірі 5000 грн. за договором № 8720414 (а.с. 27). Згідно з договором відступлення прав вимоги № 99-МЛ від 26.06.2023р., ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі й за кредитним договором № 8720414 від 09.02.2023р., укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] (а.с. 33-41, 44). Пунктом 6.2.3. цього договору визначено, що право вимоги переходить до нового кредитора у день здійснення фінансування (сплати) на користь кредитора у повному обсязі у сумі, вказаній у пункті 7.1. цього договору. Сплата таких коштів підтверджується платіжною інструкцією № 71827 від 26.06.2023р. (а.с. 42). Загальна сума заборгованості відповідача становить 20 950 грн., відповідно до витягу з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимог № 99-МЛ від 26.06.2023р. з яких: заборгованість за тілом кредиту 5000 грн.; заборгованість за відсотками 15 000 грн., заборгованість за комісією 950 грн. (а.с. 44). 09.01.2024р. відповідачу було надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості, яка залишилась без виконання (а.с. 45). Відповідно до статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до\~статті 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша\~статті 627 ЦК України). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга\~статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням наведеного, суд вважає, що кредитний договір укладено сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно зі\~статтею 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 80 ЦПК України\~передбачає достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Отже, за змістом цих норм процесуального права сторона справи зобов`язана та має право довести обставини, на які вона посилається на підставі доказів, які вона надає самостійно або за допомогою суду. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 2\~ст. 13 ЦПК України). Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3\~ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач жодним достовірним доказом не спростував твердження позивача про те, що він не отримував та не користувався наданими йому за вищевказаним договором кредитними коштами. Крім того, доказів того, що картковий рахунок вказаний в п.2.1. договору (№ 414960*71) йому не належить, також не надав. Підсумовуючи викладене, суд встановив, що на порушення умов договору, відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за тілом кредиту у розмірі 5000 грн., а також за відсотками у розмірі 15 000 грн. у зв`язку з чим, суд вважає, задовольнити позовні вимоги в цій частині. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за комісією в розмірі 950 грн., суд зазначає наступне. Згідно з п. 1.5.1 договору кредиту комісія за надання кредиту 950 грн., які нараховуються за ставкою 19 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту 10.06.2017р. набув чинності\~Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у\~Законі України«Про захистправ споживачів»\~текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить\~Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої\~статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~з набуттям чинності\~Закону України «Про споживчекредитування»\~залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої\~статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою\~статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже,\~Закон України «Про споживче кредитування»\~передбачає право встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту. Однак, аналіз змісту вказаного договору свідчить, що в ньому не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які товариством встановлена щомісячна комісія, а тому ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, а тому положення договору про споживчий кредит щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати комісії за надання кредиту, є нікчемними відповідно до частини першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Вказані висновки здійснені судом на підставі правового висновку викладеного у постанові Верховного Суду від 09.10.2024р. у справі № 582/202/22. З огляду на наведене вимоги про стягнення комісії задоволенню не підлягають. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог у загальному розмірі 20 000 грн. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору пропорційно задоволеної суми позову, в розмірі 2\~312,55\~грн. (2422,40 х 20 000/20 950) (п.36\~Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»). На підставі викладеного,

Outcome: partial