Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

До Дніпровського районного суду міста Кам`янського 16 липня 2025 року, надійшла вищезазначена позовна заява про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач в особі свого представника посилається на те, що 05.03.2015 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб у Заводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис № 53. Позивач вказує на те, що з відповідачем спільне життя не склалося, шлюбні відносини припинені з листопада 2021 року. Зазначає, що з чоловіком мають різні погляди на життя, втратили взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Спільного господарства не ведуть, загального бюджету не мають. Зазначає, що пропонувала відповідачу звернутися до органів РАЦС з метою розірвання шлюбу, проте він не підтримав її пропозицію, через що змушена звернутися до суду. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 липня 2025 року вказана позовна заява передана для розгляду судді Юрченко Я.О. (а.с. 15). Відповідно до\~ч.\~6\~ст.187\~ЦПК України,\~у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. 16 липня 2025 року згідно з вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. 04 серпня 2025 року надійшла відповідь з відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с. 16). Ухвалою судді від 04 серпня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом\~ [PERSON] до [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу (а.с. 17). Від представника позивача Машошиної А.О. через підсистему «Електронний суд» 05.08.2025 року за вих. 17792 надійшла заява, в якій адвокат просить про розгляд справи проводити за відсутності позивача та її представника. Вказує, що позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти винесення рішення не заперечує (а.с. 20). Відповідач [PERSON] в судові засідання, призначені на 03.09.2025 року та 14.10.2025 року повідомлявся судом про наявність цивільної справи на розгляді у суді, стороною якої він є, шляхом направлення поштової кореспонденції суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (а.с. 22,30). Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з додатками, копія уточненої позовної заяви з додатками та судові повістки по справі направлялися відповідачу на адресу його місця реєстрації, проте поверталися до суду без вручення адресату, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Крім того,\~ [PERSON] \~ викликався у судові засідання через оголошення на офіційному веб порталі судової влади України. Оголошення про його виклик в судові засідання на 03.09.2025 року опубліковане 04.08.2025 року; на 14.10.2025 року опубліковане 03.09.2025 року. З опублікуванням такого оголошення [PERSON] вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 19,27). Відповідно до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно з ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. На адресу суду від імені відповідача [PERSON] через гр. [PERSON] за допомогою поштового оператора «Нова пошта» (№ відправлення: 59001440959781) направлена на адресу суду заява від 25.08.2025 року, за змістом якої [PERSON] визнає позов та просить розгляд справи проводити без його участі (а.с.23). Слід також зазначити, що поштове відправлення адресовано [PERSON] , проте зазначена поштова адреса Дніпровського районного суду м. Кам`янського. Суд критично оцінює вищевказану заяву, подану від імені відповідача, з огляду на неможливість ідентифікувати його особу. До заяви не долучений документ, що посвідчує його особу, який би дозволив суду впевнитись у дійсному волевиявленні [PERSON] , в тому числі, у зв`язку з тим, що поштову кореспонденцію від суду він не отримує, та в судові засідання викликався, в тому числі, через оголошення на сайті суду. Процесуальний статус гр. [PERSON] та її повноваження, відповдно до яких вона має право виступати від імені та в інтересах [PERSON] матеріали справи не містять та до суду не надходили. З огляду на викладене, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, зазначаючи, що не проживає з відповідачем однією сім`єю з листопада 2021 року, подальше сімейне життя є неможливим, відповідно до ч. 1 ст. 280, 281, 282 ЦПК України, за обставин, вказаних вище, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з таких підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 05.03.2015 року перебувають у шлюбі, який був зареєстрований Заводським відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану реєстраційної\~служби Дніпродзержинського\~міського управління\~юстиції у\~Дніпропетровській області,\~актовий запис\~№ 53, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 13). \~ \~ \~ \~Спільне життя у сторін не склалося, сімейно-шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 25 СК України визначено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України унормовано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно з ч. 3\~ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Аналізуючи правовідносини, що існують між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити про те, що позивачем та відповідачем висловлено чітке рішення про бажання розірвати шлюбу та неможливості подальшого спільного проживання у поданих до суду документах при пред`явленні позову та розгляді справи. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що шлюб не може бути поновлено, а його подальше формальне існування суперечило б правам та інтересам сторін, в тому числі праву на вступ до іншого шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved