Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

В липні 2023 року представник позивачки звернулась до суду з позовом до ТОВ «Максимал-Агро» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, в якому просить усунути перешкоди [PERSON] в користуванні земельною ділянкою, кадастровий номер 1223584000:01:001:0465, площею 1,6341 га, яка знаходиться на території Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області та зобов`язати відповідача повернути позивачу земельну ділянку 1223584000:01:001:0465, площею 1,6341 га та скасувати державну реєстрацію договору оренди вищезазначеної земельної ділянки №82-05/21 від 05.05.2021 року, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі. Позов обґрунтовано тим, що позивачці на праві власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 1223584000:01:001:0465, площею 1,6341 га, яка знаходиться на території Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області. 03.02.2009 року між позивачкою та ПП Агрофірма «Старт» був укладений договір оренди землі, відповідно до якого позивачка передала ПП Агрофірма «Старт» вищезазначену земельну ділянку. З державного реєстру речових прав на майно та реєстру прав власності позивачці стало відомо, що її земельна ділянка перебуває в оренді ТОВ «Максимал-Агро» на підставі договорів оренди землі від №82-05/21 від 05.05.2021 року, проте позивачка не має жодного відношення до укладання зазначених договорів з відповідачем та не підписувала їх. Тобто відповідач без згоди позивачки зареєстрував договір, який позивачка не підписувала. У зв`язку з цим позивачка була вимушена звернутися до суду із позовом. Ухвалою суду провадження у справі відкрито та постановлено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання сторони не з`явились, представники сторін надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю за наступних підстав. Судом встановлено, що позивачці на праві власності належать земельна ділянка, площею 1,6341 га кадастровий номер 1223584000:01:001:0465, яка розташована на території Кочережківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку ЯЕ №158430. Вказане підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 03.02.2009 року між [PERSON] та ПП Агрофірма «Старт» було укладено договір оренди земельної ділянки площею 1,6341 га, зі строком дії на 15 років із розміром орендної плати за користування земельною ділянкою 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Вказане підтверджується копією зазначеного договору. У свою чергу згідно копії договору оренди земельної ділянки №82-05/21 від 05.05.2021 року вбачається, що [PERSON] передала земельну ділянку площею 1,6341 га кадастровий номер 1223584000:01:001:0465 ТОВ «Максимал-Агро». У розділі орендодавець значаться дані [PERSON] та її підпис. Вказане підтверджується також і копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. В своїх поясненнях позивачка зазначила, що жодного повідомлення від ПП Агрофірма «Старт» про розірвання договору оренди від 03.02.2009 року не надходило, договори оренди від 05.05.2021 року не підписувала та на підтвердження своїх доводів просила призначити почеркознавчу експертизу підпису. Висновком судово-почеркознавчої експертизи №104-25 від 09.04.2025 року, проведеної експертом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз встановлено, що підпис від імені [PERSON] у розділі "Реквізити та підписи сторін" в графі "Орендодавець" договору оренди земельної ділянки № 82-05/21 від 05.05.2021 року, виконаний не позивачкою, а іншою особою. Аналогічно підпис на акті- приймання передачі цієї земельної ділянки також виконано іншою особою. Статтею 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На підставі ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст.203 ЦК України, до загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, є, те, що: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Встановлені судом обставини, зокрема факт непідписання позивачкою договору оренди земельної ділянки № 82-05/21 від 05.05.2021 року, свідчить про те, що цей договір не був укладений, а також про відсутність волевиявлення власника на передачу земельної ділянки в оренду, що робить користування відповідача цим майном безпідставним. Факт реєстрації права оренди земельної ділянки за відповідачем на підставі договору не є підтвердженням волевиявлення позивача на укладення договору оренди. Висновок вказаної судової експертизи у встановленому законом порядку відповідачем не спростований. Інших доказів укладення договору оренди відповідачем суду не надано. З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, яка належить позивачці на праві власності, та вважає за необхідне задовольнити їх шляхом зобов`язання відповідача повернути зазначену земельну ділянку позивачці. Згідно з частиною першою\~статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~(у редакції, чинній на момент реєстрації права оренди) державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації; інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Враховуючи те, що судом було встановлено факт неукладення спірного договору оренди, відомості про який було внесено до державного реєстру, суд вважає що вимога про скасування реєстрації такого договору є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Тому у зв`язку із безпідставністю набуття права оренди спірної земельної ділянки необхідно скасувати державну реєстрацію цього права. Відповідно ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладається на відповідача. Представниця позивачки на підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу надала докази, а саме договір про надання правничої допомоги, додаток до договору про надання правничої допомоги та акти приймання-передачі 1-4 наданої допомоги до договору про надання правничої допомоги. Суд вважає що сума зазначеного гонорару у розмірі 15000,00 грн цілком обґрунтована. Отже, оскільки позов підлягає задоволенню, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме кошти, сплачені за судовий збір 2147,20 грн. та витрати на професійну правничу допомогу - 15000,00 грн. Крім того, матеріалами справи підтверджено, що позивачка понесла витрати на проведення експертизи у розмірі 18356,47 грн., які також підлягають стягненню з відповідача відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved