Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до АТ «Державний ощадний банк України» про захист прав споживачів та стягнення безпідставно списаних коштів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є клієнтом АТ «ОЩАДБАНК», де на його ім`я відкрито поточний картковий рахунок № [NUMBER] . До рахунку позивача «прив`язаний» його номер телефону, яким він користується повсякденно. 28.12.2024 о 14 год. 35 хв. з вказаного карткового рахунку АТ «ОЩАДБАНК» було списано 26 000,00 грн. (без урахування комісії), та о 14 год. 36 хв. з вказаного карткового рахунку АТ «ОЩАДБАНК» було списано 25 000, грн (без урахування комісії). Про списання грошових коштів позивач дізнався із смс-повідомлень, що надійшли на фінансовий номер. Всього протягом однієї хвилини, банком було здійснено 2 (дві) транзакції про списання грошових коштів на загальну суму 51 000,00 грн. Побачивши повідомлення про зняття коштів, він відразу зателефонував за номером 0800210800, повідомив про факт списання коштів оператору, з метою негайного блокування та перевипуску платіжної картки. Того ж дня, позивач звернувся до відділення поліції та повідомив про факт незаконного заволодіння грошовими коштами позивача на загальну суму 51 000,00 грн. Внаслідок звернення до правоохоронних органів з відповідною заявою про вчинення шахрайських дій щодо грошових коштів позивача, 29.12.2024 ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області зареєстроване кримінальне провадження № 12024082080001986 за ч. 4 ст. 190 КК України. Досудове розслідування на момент подання позовної заяви досі триває, винні особи не встановлені. 13.01.2025 позивач звернувся з відповідною заявою до АТ «ОЩАДБАНК», відповідно до якої просив: -провести службове розслідування за фактом дій представника банку, що виразилось в неналежному інформуванні, необхідності обов`язкового переходу до сторонніх посилань в мережі інтернет, що потягло за собою сприянню у незаконному використанню інформації та вчинення відносно нього невстановленими особами злочинних дій у вигляді заволодіння грошовими коштами у сумі 51 000 грн; - за результатами службового розслідування, відповідно до ч. 1 ст. 1073 ЦК України, зарахувати відповідну суму на рахунок позивача; - про результати проведеного розслідування та прийняте рішення, невідкладно, але не пізніше 30-ти днів з дня звернення, повідомити письмово та засобами електронного зв`язку. Листом від 10.02.2025 № 22/4-02/855/2025/С Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» повідомило, що за результатами проведення перевірки обставин, викладених у заяві позивача від 13.01.2025, встановлено, що з використанням мобільного додатку Банку (MOBILE BANKING), реєстрація в якому відбулась 28.12.24 о 14:25 з використанням реквізитів платіжної картки, № [NUMBER] , випущеної Банком на ім`я [PERSON] , ПІН-коду до неї та фінансового номеру телефону на пристрої SM-S918B (Device ID:b782cd66243d6a7a) відбулись наступні успішні операції, участь в яких заперечує позивач: -28.12.2024 о 14:35:39 операція переказу грошових коштів з платіжної картки Банку № [NUMBER] , випущеної Банком на ім`я [PERSON] , в сумі 26 000,00 грн. (без урахування комісії) на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану банком АТ «Банк Восток»; -28.12.2024 о 14:36:03 операція переказу грошових коштів з платіжної картки Банку № [NUMBER] , випущеної Банком на ім`я [PERSON] , в сумі 25 000,00 грн. (без урахування комісії) на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану банком АТ «Банк Восток»; Відповідно до листа Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від 10.02.2025, оскаржувані позивачем платіжні операції, здійснено коректно, з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки Банку, випущеної на ім`я [PERSON] , з обов`язковою ідентифікацією/верифікацією клієнта з використанням коду доступу до мобільного додатку «Ощад 24/7», біометрії та з правильним введенням одноразового коду доступу для реєстрації в мобільному додатку Банку, який надавався Банком 28.12.2024 о 14:22 на фінансовий номер позивача. Крім цього, 28.12.2024 о 14:24 Банком було направлено повідомлення, яке попередило про здійснення входу у Мобільний Ощад. Відтак, на думку Банку, несанкціонований переказ грошових коштів міг статися в результаті розголошення [PERSON] свої персональних даних, реквізитів платіжних карток Банку та одноразових кодів підтвердження, які надходили на фінансовий номер позивача. Не погоджуючись із вказаним рішенням АТ «Державний ощадний банк України», позивач, посилаючись в тому числі на положення ст. 1073 ЦК України, просить стягнути з АТ «Державний ощадний банк України» суму безпідставних списаних коштів у загальному розмірі 51 000,00 грн. Ухвалою судді від 25.07.2025 провадження у даній справі було відкрито, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін учасників справи у судове засідання, учасникам справи встановлено строки для подання заяв по суті справи, зокрема відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву 15 днів з дня вручення даної ухвали із роз`ясненням вимог до відзиву, встановлених ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України. 12.08.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Банк заперечує проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначено, що 28.12.2024 о 14:13, 28.12.2024 о 14:22 був вихідний автоматичний IVR - дзвінок для підтвердження реєстрації в системі «Ощад 24/7», який був успішно прийнятий. Під час дзвінка система інформує клієнта, що не потрібно розголошувати отриманий одноразовий пароль в чат-ботах (Messenger, Viber, Telegram), а використовувати тільки для доступу в систему дистанційного банківського обслуговування «Ощад 24/7». Для підтвердження реєстрації та отримання одноразового пароля клієнт виконав усі необхідні дії. Також з даних програмного забезпечення АТ «Ощадбанк», а саме роздруківок електронних протоколів встановлено, що 28.12.2024 о 14:24:47, після отримання отрповідомлення (one time password) 28.12.2024 о 14:26:15 з кодом на фінансовий номер Позивача [NUMBER] було здійснено авторизацію та вхід до системи дистанційного банківського обслуговування «Ощад 24/7» на пристрої SM-S918B, з якого в подальшому було здійснено спірні операції. Після отримання отр-повідомлення 28.12.2024 о 14:27:31 з кодом на фінансовий номер Позивача [NUMBER] на зазначеному пристрої SM-S918B для підтвердження операцій було активовано систему біометричну ідентифікацію (finger print). Як вбачається з даних програмного забезпечення Банку, в період сеансу роботи в системі «Ощад 24/7», на пристрої SM-S918B 28.12.2024 о 14:29:27 - стандартне обмеження на перекази деактивовано через «Ощад 24/7» та 28.12.2024 о 14:35:39 та о 14:36:03 по рахунку позивача в системі «Ощад 24/7» було здійснено наступні операції по картці № [NUMBER] : 28.12.2024 о 14:35:39 - 26 000 грн.; 28.12.2024 о 14:36:03 - 25 000 грн., перекази через «Ощад 24/7» на картку ПАТ «Банк Восток» [NUMBER] ( [NUMBER] ). 28.12.2024 о 14:40:17 було здійснено блокування картки після звернення Позивача до контакт-центру з коментарем «підозра на шахр.(Інтернет), держ., відмова 28.12.2024, Ощад 24\\7». 13.01.2025 Позивач звернувся із заявою до АТ «Ощадбанк» про несанкціоноване списання коштів, за зверненням та підозрою на шахрайські дії по рахунку № [NUMBER] . За результатами перевірки Банком встановлено, що вищезазначені операції було проведено з правильним введенням реквізитів випущеної на ім`я Клієнта платіжної картки та з використанням мобільного додатку «Ощад 24/7» проведено коректно з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки Банку з правильним введенням паролів (ПІН-кодів для одноразової операції в мережі Інтернет), які відомі лише клієнту та були направлені на номер мобільного телефону. Крім того, в заяві [PERSON] до Банку від 13.01.2025, Позивач повідомляє про обставини, які сприяли втраті ним коштів, а саме він зазначає, що не скористався посиланнями, направленими на його прохання працівником контактцентру з офіційного номеру АТ «Ощадбанк», після консультації по телефону, а використав невідоме посилання, в результаті чого дані картки та отр-паролі були розголошені ним третім особам. Таким чином, сам позивач вказує, що операції з його рахунком відбулись внаслідок переходу за фішинговим посиланням в мережі інтернет. Згідно п.9.17 укладеного між ними Договору, Клієнт усвідомлює та приймає на себе усі ризики щодо можливості авторизації сторонньою особою у Мобільних додатках Google Pay або в інших подібних додатках за допомогою технології Біометрії, в тому числі якщо у Мобільному пристрої збережені Відбитки пальця(-ів) сторонньої особи.» Згідно п.9.18 Договору: «Будь-яку особу, що використала Біометрію як засіб ідентифікації клієнта для доступу до Системи ДБО (у тому числі технології Touch ID, Face ID), Банк безумовно вважає Клієнтом і не несе відповідальності за дії такої особи, навіть якщо такі дії будуть оскаржуватися.». В п. 17.1.5 Договору зазначається: «Сторони домовились, що послідовне введення Одноразового цифрового паролю, отриманого на Номер мобільного телефону, повідомлений Клієнтом Банку в порядку та спосіб, визначений Договором або ідентифікація клієнта шляхом Біометрії, є аналогом власноручного підпису Клієнта.». Згідно з п. 17.3.8. Договору, наслідки операцій в Системі ДБО, здійснених з використанням Облікового запису Клієнта, відповідальність за такі операції - несе особисто Клієнт, а не Банк. Відповідно до п. 17.4.4. Договору, Клієнт персонально відповідає за зберігання і не розголошення третім особам авторизаційних та ідентифікаційних даних при роботі ДБО, компрометацію ідентифікаційних/авторизаційних даних за допомогою вірусів і програм-шпигунів на персональному програмному забезпеченні Клієнта. Банк не несе відповідальності за операції з Картковим рахунком Клієнта при розголошенні третім особам авторизаційних та ідентифікаційних даних, відсутності сертифікованого антивірусного забезпечення. Вхід до системи дистанційного банківського обслуговування Mobile-банкінг «Ощад 24/7», операції з переказу коштів здійснені коректно, що можливо лише за наявності повного номеру банківської картки, СVV-коду, терміну дії картки та коду доступу, який направлявся на фінансовий телефон Позивача [NUMBER] і був відомий виключно йому, що підтверджується наявними матеріалами справи, в тому числі заявою Позивача від 13.01.2025, доданою Позивачем до позову, даними програмного забезпечення АТ «Ощадбанк», а саме роздруківками електронних протоколів, які додані до відзиву. Виконані операції по списанню коштів були підтверджені за допомогою біометричної ідентифікації. Крім того, представник відповідача вважає, що Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» не є належним відповідачем. Враховуючи вищевикладене, представник відповідача просила у задоволені позовних вимог позивача відмовити. 13.08.2025 представником відповідача Самсоновою Н.О. подано клопотання про витребування доказів, в якому представник просить витребувати: - у відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області належним чином засвідчені копії матеріалів кримінального провадження № 12024082080001986; - у ПАТ «Банк Восток» інформацію щодо переказів, здійснених: 28.12.2024 о 14:35:39 та 14:36:03 з картки № [NUMBER] на карту № [NUMBER] із зазначенням власника рахунку та його ідентифікаційних даних (ПІБ, рік народження, РНОКПП, адреса реєстрації). Ухвалою судді від 05.09.2025 клопотання представника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про витребування доказів, було задоволено. Вказаною ухвалою витребувано: у відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліцій Головного управління Національної поліції в Запорізькій області належним чином завірені копії матеріалів кримінального провадження №12024082080001986; у Приватного акціонерного товариства «Банк Восток» інформацію щодо переказів, здійснених: 28.12.2024 о 14:35:39 та 14:36:03 з картки № [NUMBER] на карту № [NUMBER] із зазначенням власника рахунку та його ідентифікаційних даних. 29.09.2025 на виконання ухвали Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 05.09.2025, з ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області на адресу суду надійшли належним чином завірені копії матеріалів кримінального провадження за №12024082080001986. 02.10.2025 на виконання ухвали Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 05.09.2025, від Акціонерного Товариства «ВСТ БАНК» надійшла витребувана інформація, щодо спірних грошових переказів. Дослідивши матеріали справи, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.11.2016 між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (далі - Договір) шляхом підписання заяви про приєднання № 923695/040716 до договору. Підписуючи Договір від 15.11.2016, [PERSON]. беззастережно приєднався до Договору в редакції, яка на день підписання Заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці банку www.oschadbank.ua та уклав з банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, договору банківського вкладу, Кредитного договору, умови надання інших послуг та підтвердив своє ознайомлення з ними. Відповідно до умов Договору Банк відкриває на ім`я Клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу за дебетово-кредитною схемою. Також просив підключити основну Картку до послуги СМС - інформування до номеру телефону [NUMBER] (п.п. 3.1, 3.3., 3.4.2 Договору). За умовами Договору від 15.11.2016, банк відкриває на ім`я [PERSON] рахунок № [NUMBER] у гривні України та надає Клієнту платіжну карту типу «EPP» Mastercard Debit World PayPass та ПІН-конверт до неї (п.п. 3.6.1, 3.6.2 Заяви). Згідно з розпискою про отримання платіжної карти від 27.07.2022, [PERSON] отримав платіжну картку № [NUMBER] Mastercard World Debit Pension PayPass на його ім`я по рахунку № [NUMBER] . Як вбачається з виписки по картковому рахунку № [NUMBER] відкритого на ім`я [PERSON] , по вказаному рахунку було здійснено наступні операції: -28.12.2024 о 14 год. 35 хв. було здійснено переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING 602359 30010001 на суму 26 000 грн; -28.12.2024 о 14 год. 36 хв. було здійснено переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING 602360 30010001 на суму 25 000 грн. Згідно інформації, яка надана Департаментом дистанційного обслуговування АТ «Ощадбанк»: Дзвінки до контакт центру в період з 28.12.2024 по 29.12.2024 здійснювались з номера телефону [NUMBER] (зазначено у позові як номер телефону позивача): 28.12.2024 о 14:13, 28.12.2024 о 14:22 - вихідний автоматичний IVR - дзвінок для підтвердження реєстрації в системі «Ощад 24/7», який був успішно прийнятий. Під час дзвінка система інформує клієнта, що не потрібно розголошувати отриманий одноразовий пароль в чат-ботах (Messenger, Viber, Telegram), а використовувати тільки для доступу в систему дистанційного банківського обслуговування «Ощад 24/7». Для підтвердження реєстрації та отримання одноразового пароля клієнту необхідно було натиснути цифру 1 на клавіатурі телефона, що клієнт і здійснив. 28.12.2024 о 14:38 - вхідний дзвінок. Запит щодо списання коштів з ПК № [NUMBER] (КР № UA063139570000026201530923695). Оператор заблокував картку та рахунок по причині підозра на шахрайство в мережі Інтернет. В ході розмови клієнт повідомив, що розголосив реквізити картки в чат-боті. Із даних з програмного забезпечення Банку встановлено, що в період сеансу роботи в системі «Ощад 24/7», на пристрої SM-S918B 28.12.2024 о 14:29:27 - стандартне обмеження на перекази деактивовано через «Ощад 24/7», 28.12.2024 о 14:35:39 та о 14:36:03 по рахунку позивача в системі «Ощад 24/7» було здійснено наступні операції по картці № [NUMBER] : 28.12.2024 о 14:35:39 - 26 000 грн.; 28.12.2024 о 14:36:03 - 25 000 грн., перекази через «Ощад 24/7» на картку ПАТ «Банк Восток» [NUMBER] ( [NUMBER] ). Згідно інформації АТ «ВСТ Банк», яка була витребувана судом, платіжна картка [NUMBER] емітована як спосіб доступу до рахунку [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , № [NUMBER] у національній валюті. Наявна інформація щодо безготівкового зарахування здійснених 28.12.2024 о 14:35:39 в сумі 26 000 грн., 28.12.2024 о 14:36:03 в сумі 25 000 грн. Банк еквайер АТ «Ощадбанк», призначення платежу: зарахування коштів на ПР за операцією MS/VD: MOBILE BANKING. Номер картки/рахунку відправника [NUMBER] , ПІБ відправника [PERSON] . Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження № 12024082080001986 від 29.12.2024, за заявою [PERSON] внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення з попередньою кваліфікацією ч. 4 ст. 190 КК України. Згідно короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 28.12.2024 у період часу з 14:35 до 14:36 невстановлена особа, з використанням електрообчислювальної техніки з картки Ощадбанку № [NUMBER] шляхом розміщення фішингового посилання в соціальній мережі Telegram шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами [PERSON] , спричинивши матеріальну шкоду на суму 51 000 грн. Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває. Згідно протоколу допиту потерпілого [PERSON] , він 28.12.204 приблизно о 14.00 год. вирішив зробити страховку на належний йому автомобіль, для цього зайшов в додаток Telegram, в якому перейшов на канал, який підписаний як «Ощадбанк Чат-Бот» ім`я « [INFO] », офіційний паблік АТ «Ощадбанк». Наділа він почав реєструватися в Чат-бот для цього ввів номер власної картки, а саме: [NUMBER], після чого йому телефонували декілька разів. Коли він брав слухавку голос був комп`ютерний, який проговорював код який він повинен ввести в Чат-бот для підтвердження реєстрації. Після того, як він ввів код який прослухав з номера в Чат-бот, в якому з`явився рядок з написом обробка персональних даних. 28.12.204 на його мобільний телефон почали надходити смс повідомлення від Ощадбанк про списання грошових коштів, а саме 28.12.2024 о 14:35 в сумі 26 000 грн. та о 14:36 в сумі 25 000 грн. В ході досудового розслідування слідчим проведено огляд мобільного телефону потерпілого [PERSON] та зроблені скріншоти з нього, які підтверджують телефонні дзвінки та надходження смс про переказ грошових коштів. Відповідно до інформації АТ «Ощадбанк», яка надана позивачу за його зверненням, операції, про які йде мова у зверненні, здійснено коректно з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки Банку, випущеної на ім`я [PERSON] , з обов`язковою ідентифікацією/верифікацією клієнта з використанням коду доступу до мобільного додатку «Ощад 24/7», біометрії та з правильним введенням одноразового коду доступу для реєстрації в мобільному додатку Банку, який надавався Банком 28.12.2024 о 14:22 на фінансовий номер телефону позивача [NUMBER] . Крім цього, 28.12.2024 о 14:24 Банком було направлено повідомлення, яке попередило про здійснення входу у Мобільний Ощад. Аналіз взаємодії Контакт-центру Банку з позивачем не виявив порушень зі сторони КЦ. Відтак, несанкціонований переказ грошових коштів міг статися в результаті розголошення [PERSON] свої персональних даних, реквізитів платіжних карток Банку, випущених на ім`я позивача, та одноразових кодів підтвердження, які надходили на його фінансовий номер. У своїй заяві від 13.01.2025, яка була адресована Банку, [PERSON] повідомив, що він намагався перейти на посилання, яке було направлено банком в телеграм каналі, однак перехід до чат боту був неможливий, оскільки відповідна функція була недійсна. Враховуючи, що неодноразові спроби підключитися до чат-боту була безуспішними, він у пошуковому браузері мережі Інтернет ввів «бот Ощадбанк» та перейшов за відповідним посиланням. Після чого почав спілкування в чат боті, та отримав дзвінок з телефону [NUMBER] , оператор підтвердив, що він є представником банку та йому було повідомлено код вводу. Після введення зазначеного коду, він отримав два смс повідомлення щодо зняття з рахунку 26 000 грн. та 25 000 грн. Згідно з частиною першою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з частиною першою статті 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Згідно частини першої статті 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Статтею 1073 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Частиною третьою статті 1092 ЦК України визначено, якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону. Законом України «Про платіжні послуги» визначаються поняття та загальний порядок виконання платіжних операцій в Україні, встановлюється виключний перелік платіжних послуг та порядок їх надання, категорії надавачів платіжних послуг та умови авторизації їх діяльності, визначає загальні засади функціонування платіжних систем в Україні, загальні засади випуску та використання в Україні електронних грошей та цифрових грошей Національного банку України, установлює права, обов`язки та відповідальність учасників платіжного ринку України, визначає загальний порядок здійснення нагляду за діяльністю надавачів платіжних послуг, надавачів обмежених платіжних послуг, порядок здійснення оверсайта платіжної інфраструктури. Згідно з пунктом 56 ч. 1 статті 1 вказаного Закону, платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді пластикової чи іншого виду картки. Платіжна операція - будь-яке внесення, переказ або зняття коштів незалежно від правовідносин між платником і отримувачем, які є підставою для цього (п. 57 ч. 1 ст. 1). Відповідно до частини шостої статті 64 Закону України «Про платіжні послуги» порядок відкриття рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунку та особливості його обслуговування зазначаються в договорі, укладеному між надавачем платіжних послуг з обслуговування рахунку та користувачем - власником рахунку. Так, за правилами ч. 20 ст. 38 Закону України «Про платіжні послуги», користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний: 1) надати емітенту інформацію для здійснення контактів у порядку, визначеному договором; 2) зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства та умов договору, укладеного з емітентом; 3) не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права; 4) не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції; 5) негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації. У відповідності до статті 8 Закону України «Про платіжні послуги», надавачі платіжних послуг несуть відповідальність перед користувачами за помилкові платіжні операції, у тому числі за виконання: 1) помилкової платіжної операції на рахунок неналежного отримувача; 2) помилкової платіжної операції з рахунку неналежного платника; 3) платіжної операції з рахунку платника без законних підстав або внаслідок інших помилок надавача платіжних послуг. Частиною 11 вказаної статті передбачено що платник, з рахунку якого внаслідок помилки неналежного стягувача без законних підстав списано кошти, має право на стягнення суми такої платіжної операції з неналежного стягувача у судовому порядку. Відповідно до пункту 136 Постанови Правління НБУ №164 від 29.07.2022 «Про затвердження Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів» (далі - Постанови), користувач зобов`язаний: 1) зберігати та використовувати платіжні інструменти відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання платіжних інструментів особами, які не мають на це законного права або повноважень; 2) надати емітенту інформацію для здійснення контактів у порядку, визначеному договором. Пунктом 140 Постанови визначено, що користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем. До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача. З моменту повідомлення користувачем емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом. Пунктом 146 Постанови визначено, що власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Зазначені норми є спеціальними і підлягають обов`язковому застосуванню до спірних правовідносин. Таким чином, користувач несе відповідальність за здійснення платіжних операцій у разі наявності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІН - коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Відповідний правовий висновок узгоджується із висновками, які висловлено у постановах Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 202/10128/14-ц, від 13.09.2019 у справі № 501/4443/14-ц, від 20.11.2019 у справі № 577/4224/16-ц. Згідно з пунктом 17.1.1 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Державний ощадний банк України» (далі ДКБО), до якого приєднався позивач [PERSON] , Банк здійснює дистанційне обслуговування Клієнта за допомогою Дистанційних каналів обслуговування, зокрема, але не виключно за допомогою Чат-бот, Системи ДБО та всіх його каналів обслуговування, за плату, в розмірі Комісійної винагороди, визначеної Тарифами. Відповідно до пункту 17.1.5 ДКБО сторони домовились, що послідовне введення Одноразового цифрового паролю, отриманого на Номер мобільного телефону, повідомлений Клієнтом Банку в порядку та спосіб, визначений Договором або ідентифікація клієнта шляхом Біометрії, є аналогом власноручного підпису Клієнта. Всі документи, операції Клієнта, що ініціюються в електронному вигляді і підписані/підтверджені за допомогою Електронного підпису вважаються такими, що підписані власноручним підписом Клієнта та юридично прирівнюються до документів, отриманих від Клієнта на паперовому носії, оформлених відповідно до вимог чинного законодавства України. Електронний підпис не може бути визнано недійсним через те, що він не має статусу Кваліфікованого електронного підпису чи через його електронну форму. Згідно з пунктом 17.2.3 ДКБО, клієнт зобов`язаний забезпечити умови надійного зберігання Логіну, Паролю та отриманих від Банку Електронних підписів Клієнта, що виключають доступ сторонніх осіб до Рахунків та можливість розпорядження Рахунками сторонніми особами за допомогою Системи ДБО. Клієнт зобов`язаний не допускати тиражування Логіну, Паролю та/або їх передачу третім особам. У пункті 17.2.7 ДКБО зазначено, що будь-яка інформація, надана Клієнтом до Банку після проходження Клієнтом процедури Реєстрації вважається такою, що надана особисто Клієнтом та підлягає застосуванню Банком в порядку, передбаченому Договором. Відповідно до п. 17.2.9 ДКБО зазначено, що інформація щодо здійснених Клієнтом операцій в Системі ДБО фіксується в електронних протоколах, які зберігаються у Банку, і які Сторони домовилися вважати належним та допустимим доказом при розгляді судом або іншим компетентним органом, установою спору між ними або спору за їх участю. Згідно з пунктом 17.3.8 ДКБО наслідки операцій в Системі ДБО, здійснених з використанням Облікового запису Клієнта, відповідальність за такі операції несе особисто Клієнт, а не Банк. Відповідно до пункту 17.4.4 ДКБО клієнт персонально відповідає за зберігання і не розголошення третім особам авторизаційних та ідентифікаційних даних при роботі ДБО, компрометацію ідентифікаційних/авторизаційних даних за допомогою вірусів і програм- шпигунів на персональному програмному забезпеченні Клієнта. Банк не несе відповідальності за операції з Картковим рахунком Клієнта при розголошенні третім особам авторизаційних та ідентифікаційних даних, відсутності сертифікованого антивірусного забезпечення. Крім цього згідно з пунктом 2.2 Правил користування платіжними картками, емітованими АТ «Ощадбанк», які є Додатком № 3 до Договору КБО, якщо платіжну картку втрачено, викрадено або з іншої причини вона стала непридатною до використання, а також якщо ПІН-код, CVV2/CVC2 та інші реквізити картки стали відомі сторонній особі, позивач повинен в усній формі терміново заявити про це в Контакт-центр АТ «Ощадбанк» та протягом 3 днів надати письмову заяву в оригіналі або по факсу до установи Банку, де відкрито рахунок. Позивач відповідач відповідає за всі суми по операціях з платіжною карткою, якщо передано картку сторонній особі або не повідомлено банк про те, що її загублено. За таких обставин саме на позивача покладено обов`язок нерозголошення (нерозкриття) інформації за рахунком в результаті використання клієнтом паролів, ПІН-кодів, CVV-кодів тощо, як і обов`язок повідомлення банку в разі втрати, викрадення платіжної картки та розголошення. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частинами першою, четвертою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно положень статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У постанові Верховного Суду від 21.04.2021 по справі № 751/6050/18 (провадження №61-18544св19) викладено правову позицію, згідно якої саме на банк, який є професійним учасником ринку надання банківських послуг, покладено обов`язок доведення того, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ банком є вищими, ніж до споживача-фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною у цивільних відносинах з такою кредитною установою. З урахуванням наведеного всі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом саме на користь такої слабшої сторони… Відповідно до правової позиції, що викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 липня 2019 по справі №522/22780/15-ц, враховуючи що при вході до системи дистанційного обслуговування Моbіlе-банкінг «Ощад 24/7» та проведенні операцій з переказу коштів проведена електронна ідентифікація самого електронного платіжного засобу і його користувача, відсутності належних доказів щодо проведення операцій сторонніми особами поза волею та бажанням Клієнта, відсутності доказів вини банку, банк не несе відповідальність за проведені позивачем операції по його рахунку. Згідно з Інструкцією з реєстрації користувача у Мобільному Ощаді, яка є у вільному доступі у мережі інтернет на сайті Банку www. oschadbank.uа, WEB-банкінг - це сучасний та мобільний програмний комплекс, що надає можливість контролювати стан рахунків, а також здійснювати банківські операції без відвідування відділення банку в режимі 24 години на добу, 7 днів на тиждень, з будь-якої точки світу, де є доступ до мережі Internet. Реєстрація користувача може здійснюватися на сайті WEB-банкінг, за допомогою мобільного додатку «Ощад24», через банкомат чи інформаційно - платіжний термінал самообслуговування Ощадбанку. Для реєстрації (перереєстрації) в системі ДБО «Ощад 24/7» (Мобільний Ощад) необхідно використання номеру телефону Клієнта, прив`язаного до картки (фінансовий номер), отримання дзвінка від Банку з кодом, чотири останні цифри номеру картки та PIN-код до неї. В подальшому Клієнт встановлює відомий тільки йому логін та пароль до мобільного додатку, а також створює код швидкого доступу та може налаштувати на мобільному пристрою Touch/Face ID (ідентифікація за допомогою відбитка пальця або обличчя) в цьому випадку наступні входи у додаток та оплати здійснюються без підтвердження за допомогою паролю чи коду з SMS. Дистанційне банківське обслуговування (ДБО) «Ощад24/7» регламентується положеннями Договору комплексного банківського обслуговування (ДКБО). Так, з наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, що 28.12.2024 о 14 год. 35 хв. та о 14 год. 36 хв. через UKR KYIV MOBILE BANKING з рахунку [PERSON] № [NUMBER] , картка № [NUMBER] , було здійснено дві успішні операції в мобільному додатку «Ощад 24/7» з переказу коштів на загальну суму 51 000 грн. При цьому з наданих АТ «Ощадбанк» інформації вбачається, що реєстрація та вхід до системи дистанційного банківського обслуговування Mobile-банкінг «Ощад 24/7» були здійснені коректно, що можливо лише за наявності повного номеру банківської картки, CVV-коду, терміну дії картки та коду доступу. Встановлено, що ОТР-повідомлення із кодом доступу для входу в систему Ощад 24/7 надходили на фінансовий номер позивача [NUMBER] , 28.12.2024 о 14:13:09, о 14:22:41, а в цей же день о 14:26:15, 14:27:31 надійшли попередження про те, що нікому не потрібно передавати код для входу в систему Ощад 24/7. Таким чином, 28.04.2024 о 14:13:09 та о 14:22:41, тобто безпосередньо перед зняттям коштів із рахунку позивача [PERSON] на його на фінансовий телефон [NUMBER] надходили коди доступу для входу в систему Ощад 24/7, та які були відомі виключно позивачу. В подальшому 28.04.2024 о 14:24:59 було здійснено вхід мобільному додатку Ощад 24/7. При цьому, реєстрація та вхід у мобільний додаток «Ощад 24/7» можливий лише з підтвердженням біометрії або коду доступу, що надходить на фінансовий номер телефону клієнта, що вбачається із процитованої вище інструкції користувача системи « Ощад 24/7 », яка є у вільному доступі у мережі інтернет на сайті банку www/oschadbank.ua. Вказані обставини свідчать про те, що операції з переказу грошових коштів у загальній сумі 51 000 грн. з рахунку позивача № № [NUMBER] , картка № [NUMBER] були здійснені 28.12.2024 о 14 год. 35 хв. та о 14 год. 36 хв. в мережі Інтернет за допомогою системи ДБО «Ощад 24/7», авторизація та вхід до якої виконаний з використанням реквізитів платіжної картки, у тому числі CVV-коду, а також фінансового номеру, кодів, отриманих в смс-повідомленнях на фінансовий номер, які відомі тільки власнику картки, тобто позивачу [PERSON] . В іншому випадку вхід до системи ДБО «Ощад 24/7» є неможливим. Таким чином, судом встановлено, що позивач через власну необережність та довірливість своїми діями сприяв незаконному використанню інформації, яка дала змогу невідомим особам ініціювати платіжні операції по його рахунку 28.12.2024. Суд звертає увагу на те, що саме клієнт зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та негайно повідомляти банк про операції, які не виконувалися ним. До моменту такого повідомлення відповідальність у повному обсязі за всі операції несе виключно клієнт. Відповідно до п.п. 9.15-9.18 Розділу IX Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затвердженого постановою правління AT «Ощадбанк» від 05.08.2015 № 694, Клієнт зобов`язаний забезпечити/гарантувати неможливість отримання третіми особами інформації про Логін, Пароль, Картковий пароль, а також ПН, CVV2\, строк дії, номер Картки тощо. Ризик і відповідальність за несанкціоноване використання Логіна, Пароля, Карткового пароля несе виключно Клієнт. Клієнт несе ризик та негативні наслідки передачі ним третій особі мобільного телефона (відповідної SIM-карти), номер якого визначений в Заяві про приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб або повідомлений Банку в іншому встановленому Договором порядку як Номер мобільного телефону Клієнта, їх втрати, незаконного заволодіння ними, а також ризик технічного перехоплення інформації, направленої на Номер мобільного телефону Клієнта. Клієнт усвідомлює та приймає на себе усі ризики щодо можливості авторизації сторонньою особою у Мобільних додатках Google Pay або в інших подібних додатках за допомогою технології Біометрії, в тому числі якщо у Мобільному пристрої збережені Відбитки пальця(-ів) сторонньої особи. Будь-яку особу, що використала Біометрію як засіб ідентифікації клієнта для доступу до Системи ДБО (у тому числі технології Touch ID, Face ID), Банк безумовно вважає Клієнтом і не несе відповідальності за дії такої особи, навіть якщо такі дії будуть оскаржуватися. З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що банком під час розгляду даної справи доведено, що своїми діями, а саме передачею інформації третій особі з використанням власного фінансового телефону, шляхом розголошення стороннім особам кодів підтвердження, які приходили на його номер, що мало наслідком списання коштів з його банківського рахунку, позивач сприяв використанню інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, відмовити у здійсненні яких Банк не мав права на момент переказу грошових коштів. Отже, позивачем [PERSON] не доведено здійснення Банком неналежного чи помилкового переказу, як і не доведено належними й достатніми доказами того, що він, як користувач, не підтверджував здійснення платіжних операцій за відкритими йому банківськими рахунками та порушення Банком вимог Закону України «Про платіжні послуги». Позивач не надав суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б доводили зазначені ним у позові обставини і слугували б підставою для захисту його прав у обраний ним спосіб, зокрема, про стягнення з Банку грошових коштів в сумі 51 000 грн., оскільки судом не встановлено вини відповідача у несанкціонованому знятті грошових коштів з рахунку позивача та, відповідно, безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями та шкодою. Вказані обставини у сукупності свідчать про недоведеність наявного порушення прав позивача [PERSON] з боку відповідача АТ «Ощадбанк» при здійсненні 28.12.2024 платіжних операцій, оскільки судом встановлено, що переказ коштів з рахунку позивача відбулось через його власну необережність та довірливість, а також внаслідок розголошення ним третім особам інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, при цьому вини відповідача у несанкціонованому знятті грошових коштів з рахунків позивача не встановлено, а відтак суд вважає, що підстави для задоволення вимоги про припинення нарахування відсотків відсутні. Враховуючи наведені обставини, а також досліджені докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до АТ «Державний ощадний банк України» про захист прав споживача та стягнення грошових коштів, слід відмовити в повному обсязі з підстав недоведеності та необґрунтованості. На підставі п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладається на позивача. Разом із тим, враховуючи те що позивач звільнений від сплати судового збору, то, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судові витрати у даному випадку компенсуються за рахунок держави

Outcome: dismissed