Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

09.06.2025 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт того, що він є рідним онуком [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування посилається на те, що [INFO] помер його рідний брат - [PERSON] , тіло якого було кремоване. Він має намір поховати прах брата за місцем поховання його родини, що розташоване у межах «Берковецького кладовища» («Міське», м. Київ, вул. Стеценка, 18). На даному кладовищі поховані також його батько - [PERSON] , його бабуся - [PERSON] та його дідусь - [PERSON] . Для отримання безкоштовного місця для поховання його брата - [PERSON] , йому необхідно надати адміністрації кладовища свідоцтво про смерть першого похованого, а саме його дідуся - [PERSON] . Проте свідоцтво про смерть його діда з часом було втрачено. Разом з тим, заявник також позбавлений можливості повторно отримати свідоцтво про смерть свого діда, оскільки втрачено також і свідоцтво про народження його батька - [PERSON] , яке підтверджує родинний зв`язок між ним та померлим дідом [PERSON] . З огляду на викладене, з метою отримання дозволу на поховання брата у спеціально відведене родинне місце для поховання, йому необхідно встановити факт родинних відносин з дідом, що і стало підставою для звернення до суду. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 20.06.2025 року відкрито окреме провадження у справі (а.с. 21). Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 05.08.2025 року заяву [PERSON] про встановлення факту родинних відносин залишено без руху та надано для усунення недоліків строк 10 днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, визначити заінтересованих осіб у справі (а.с. 35). Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 15.08.2025 року, після усунення заявником недоліків заяви, продовжено розгляд справи (а.с. 68). У судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник - адвокат Гуназа Ю.Є. підтримали заяву, з підстав викладених у ній. У судовому засіданні представник заінтересованої особи Територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради - Матюшенко О.М., не заперечувала проти задоволення заяви про встановлення факту родинних відносин. Заслухавши заявника та його представника, представника заінтересованої особи, свідків [PERSON] та [PERSON] , з`ясувавши обставини справи, дослідивши подані заявником докази, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Так в п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз`ясненнями п. 7 Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Верховний Суд України в листі від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначає, що заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути, зокрема, спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом). При цьому до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, господарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Судом встановлено, що [INFO] у віці 65 (шістдесяти п`яти) років помер [PERSON] , що підтверджується актовим записом № 1859, на підставі якого Департаментом з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 10). Родинне місце поховання сім`ї [PERSON] знаходиться на «Берковецькому кладовищі», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Стеценка, 18, «Міське». Як вбачається з фотознімку, в зазначеному місці поховані: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11-13). Заявник [PERSON] звернувся до Ритуальної служби СКП «СПЕЦКОМБІНАТ ПКПО» ВО КМР (КМДА) з метою під поховання урни з прахом його брата [PERSON] до родинного місця поховання, де отримав відмову, в зв`язку з тим, що свідоцтво про смерть першого померлого відсутнє, що підтверджується листом Ритуальної служби СКП «СПЕЦКОМБІНАТ ПКПО» ВО КМР (КМДА) №1475 від 18.09.2025 року (а.с. 94-95). Крім того, заявник [PERSON] звернувся до Шевченківського відділу ДРАЦС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) із заявою про повторну видачу свідоцтва про смерть [PERSON] , проте отримав відмову, у зв`язку з відсутністю оригінала свідоцтва про народження його батька - [PERSON] , що є документом, що підтверджує родинні зв`язки з померлою особою. Вказані обставини підтверджуються листом Шевченківського відділу ДРАЦС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) №2762/33.10-87 від 11.09.2025 року (а.с. 97-98). Як зазначає заявник, внаслідок втрати свідоцтва про народження його батька - [PERSON] та свідоцтва про смерть його дідуся - [PERSON] , він позбавлений можливості довести родинні відносини та відповідно здійснити поховання урни з прахом брата [PERSON] до місця родинного поховання на Міському кладовищі що у місті Києві. Встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для оформлення документів для надання безкоштовного місця на кладовищі. Той факт, що заявник [PERSON] є рідним онуком [PERSON] , підтверджується наступними доказами,що були досліджені судом: 1) актовим записом про народження [PERSON] № 1041, на підставі якого Дніпровським районним бюро РАЦС м. Дніпропетровськ видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Батьком [PERSON] є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с. 9); 2) актовим записом про народження [PERSON] № 539, на підставі якого Шевченківським РАЦС видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Батьком [PERSON] є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с. 9); 3) свідоцтвом про народження [PERSON] від 06.11.1936 року. Батьком [PERSON] є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с. 10). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] надала суду покази, що вона є матір`ю заявника [PERSON] . Вона підтвердила суду, що заявник рідним онуком [PERSON] . Крім того пояснила, що саме вона втратила свідоцтво про народження її чоловіка, та відповідно батька заявника, [PERSON] , а також свідоцтво про смерть дідуся заявника, та відповідно її свекра, [PERSON] . Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] надала суду покази, що вона є дружиною [PERSON] , який помер [INFO] . Вона підтвердила суду, що заявник [PERSON] є рідним онуком [PERSON] , та відповідно рідним братом [PERSON] . Таким чином, судом встановлено, що заявник [PERSON] є рідним онуком [PERSON] . Обставин, які б давали підстави сумніватись у такому висновку, судом не встановлено. Інших ймовірних спадкоємців [PERSON] не встановлено. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Статтею 293 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до роз`яснень, даних у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 7 вказаної постанови Пленуму, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові, зокрема, для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Згідно ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», користувач місця поховання (місця родинного поховання) - особа, яка здійснила перше поховання на відведеному місці поховання (родинного поховання) та/або має відповідне свідоцтво про смерть похованого і свідоцтво про поховання, передбачене статтею 25 цього Закону. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про поховання та похоронну справу», після здійснення поховання померлого, виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого, як користувачу місця поховання/користувачу місця родинного поховання/спеціалізованим комунальним підприємством видається відповідне свідоцтво про поховання. Це свідоцтво дає право пред`явнику на встановлення намогильних споруд у межах могили, вирішення питання про проведення підпоховання в зазначену могилу інших померлих членів родини, здійснювати інші дії, пов`язані з використанням місця поховання. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про поховання та похоронну справу» свідоцтво про поховання видається виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого, як користувачу місця поховання (користувачу місця родинного поховання), після здійснення поховання. Визначення заявника користувачем родинного поховання необхідне йому для отримання свідоцтва про поховання і подальшої можливості використання своїх прав, передбачених законом як користувача родинного поховання. З огляду на досліджені у судовому засіданні докази, у суду не викликає сумніву та обставина, що заявник [PERSON] є рідним онуком [PERSON] . З урахуванням викладеного, враховуючи інтереси заявника, відсутність спору та інших шляхів захисту прав заявника, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] , оскільки вимоги засновані на законі, є обґрунтованими та доведеними. На підставі викладеного та

Outcome: approved