Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про стягнення\~з нього\~аліментів на\~утримання повнолітнього\~сина \~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в розмірі\~3000\~грн.\~щомісячно,\~починаючи із\~дня звернення\~до суду\~і до\~11\~травня 2026\~року,посилаючись на те, що син є інвалідом з дитинства, та з 21 травня 2025 року по 11 травня 2026 року йому встановлено ІІІ групу інвалідності, оскільки він має легкий ступінь обмеження до самообслуговування, до орієнтації, до спілкування, до контролю за своєю поведінкою, помірний ступінь обмеження до здобуття освіти, до трудової діяльності. Позивач вказує, що непрацездатність [PERSON] доводить його потребу в матеріальній допомозі. В зв`язку із захворюванням йому призначено лікування, загальна вартість коштів, яка витрачається на утримання та лікування сина складає орієнтовно 10000 грн. 00 коп. Зазначає, що на даний час сину [PERSON] оформлюється пенсія по групі інвалідності. За станом здоров`я син позбавлений можливості працювати, його матеріальне становище не дозволяють в повній мірі компенсувати витрати на побутові потреби, лікування, навчання та утримання непрацездатного повнолітнього сина. Стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє надавати кошти на утримання сина, а тому вона змушена звернутися до суду про стягнення аліментів. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач подала до суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явився, в силу ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений про час та місце слухання справи належним чином, суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, за загальним правилом, встановленим ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Аналіз змісту зазначеної статті дає підстави для висновку, що для виникнення обов`язку батька (матері) утримувати свого повнолітнього сина (дочку) необхідні наявність трьох умов: син (дочка) є непрацездатними; син (дочка) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати сина (дочку). Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При цьому, частиною першою статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, закон покладає на батьків обов`язок утримувати свою повнолітню дочку (сина) при наявності одночасно трьох умов: дочка (син) є непрацездатними; дочка (син) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати дочку (сина). Тобто, для виникнення обов`язку матері, батька утримувати повнолітніх дочку, сина необхідна сукупність таких умов: повнолітні дочка, син є непрацездатними, тобто особами з інвалідністю І, ІІ чи ІІІ групи; потребують матеріальної допомоги: під якою розуміється неможливість самостійно забезпечити своє існування та недостатність державної допомоги, пенсії та допомоги у зв`язку з інвалідністю; матір, батько здатні утримувати повнолітніх дочку, сина, тобто їхній заробіток (доходи) дозволяють їм здійснювати таке утримання. Судом встановлено,\~що [PERSON] \~та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Повнолітній син сторін є особою з інвалідністю ІІІ групи. Дата з якої встановлено інвалідність 21 травня 2025 року. Дата повторного оцінювання 11 травня 2026 року. [PERSON] проживає з матір`ю (яка є особою з інвалідністю ІІІ групи), оскільки за станом свого здоров`я він потребує cтороннього догляду та лікування. Згідно з інформацією об`єднаного відділення центру психічного здоров`я зона 4 міста Барі від 04 вересня 2024 року, у [PERSON] підтверджено діагноз «Інтелектуальна інвалідність середнього ступення з вираженими поведінковими порушеннями», а також проблеми, пов`язані з психосоціальними чинниками: вплив війни; загальний рівень функціонування серйозно порушений (CGASD -35 станом на 20 січня 2023 року) (а.с. 18). Згідно з інформацією центру психічного здоров`я, Зона 5, відділу Охорони здоров`я м.\~Барі та інформацією центру психічного здоров`я, Зона 4, відділу Охорони здоров`я Апулії, [PERSON] призначено лікування (а.с. 19-21). Оскільки в діючому СК України не конкретизовано, до якого саме часу батьки зобов`язані утримувати повнолітню доньку, сина з інвалідністю, суд, відповідно до ч. 1 ст.\~10\~СК України, вважає за доцільне застосувати в цій частині правовідносин норму ст.\~79\~СК України, відповідно до якої: якщо один із подружжя одержує аліменти у зв`язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це. Так, повнолітній син сторін [PERSON] є особою з інвалідністю ІІІ групи (групу інвалідності встановлено з 21 травня 2025 року по 11 травня 2026 року), потребує лікування, стороннього догляду та нагляду, проживає з матір`ю, відповідач не бажає брати участь в додаткових витратах на утримання сина, є особою працездатного віку, а тому на думку суду має можливість надавати грошову допомогу сину, оскільки він потребує такої допомоги, а тому суд доходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на повнолітню дитину з інвалідністю в заявленому позивачем розмірі. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. У такому випадку, судовий збір стягується з відповідача у розмірі, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі ч. 1 ст. 198 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved