Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

Представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що 11.09.2010 року між [PERSON] та [PERSON] Другим Суворовським відділом РАЦС Одеського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб за актовим записом № 253. Від даного шлюбу народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . В подальшому, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси по цивільній справі № 523/5787/15-ц від 12.05.2015 року, шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Так, 11.03.2016 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Малолітня дитина [PERSON] проживає із позивачкою. Відповідач близько дев`яти років не приймає участі у вихованні та утриманні дитини. [PERSON] не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться дитиною та її станом здоров`я. Відповідач проявляє повну байдужість до дитини. Оскільки, відповідач [PERSON] ухиляється від виховання своєї доньки, не приймає жодної участі в житті дитини, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, не виявляє інтересу до внутрішнього світу, та в цілому не виконує свої батьківськи обов`язки по догляду за дитиною, всю турботу про дитину позивачка несе самостійно, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження від 17.04.2025 року було постановлено проводити розгляд справи у в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 12.08.2025 року було постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Однак, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд проводити розгляд справи за відсутності сторони позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився без поважних причин. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, направлялось повідомлення за місцем реєстрації відповідача, однак, згідно поштового повідомлення, адресат за вказаною адресою відсутній, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК). Однак, в матеріалах справи наявна заява [PERSON] , посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дєордієвою І.В., зареєстрована в реєстрі за № 2066 від 22.07.2024 року, в якій відповідач не заперечує проти прийняття органом опіки та піклування висновку та судом рішення про позбавлення його батьківських прав відносно його доньки. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради у судове засідання не з`явився, сповіщався судом про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. По справі встановлено, що 11.09.2010 року між [PERSON] та [PERSON] Другим Суворовським відділом РАЦС Одеського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб за актовим записом № 253. Від даного шлюбу народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 10.09.2012 року. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси в рамках розгляду цивільної справи № 523/5787/15-ц від 12.05.2015 року, шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вищезазначеного рішення. Так, 11.03.2016 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про зміну імені Серії [NUMBER] від 11.03.2016 року. Судом встановлено, що малолітня дитина [PERSON] проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Дана обставина відповідачем спростована не була. З наявного в матеріалах справи висновку органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № Т - 2200 від 12.11.2024 року, орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Також вищевказаним висновком встановлено, що відповідно до Витягу з реєстру Одеської територіальної громади № 2024/003784357 від 16.04.2024 року, малолітня [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] із 03.06.2016 року. Матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , було укладено декларацію від 29.06.2023 року № 0001-Н248-ЕТА0 із лікарем-педіатром КНП «Дитячий консультативно-діагностичний центр імені академіка Б.Я. Резніка» Одеської міської ради - [PERSON] . Згідно медичного висновку № 118 від 31.10.2017 року, наданого КУ «Дитяча міська поліклініка № 6» Одеської міської ради, малолітня [PERSON] , [INFO] , має сахарний діабет 1-го типу. КНП «Дитяча міська поліклініка № 6» Одеської міської ради було розроблено індивідуальну програму реабілітації дитини-інваліда № 80/23 від 31.10.2023 року [PERSON] , [INFO] . На [PERSON] , [INFO] , було видано УСЗН в Приморському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради посвідчення щодо призначення державної соціальної допомоги на дитину-інваліда Серії [NUMBER]. Згідно з характеристикою, наданою Одеським ліцеєм № 43 Одеської міської ради від 29.07.2024 року, малолітня [PERSON] , [INFO] , навчається у 6-Д класі вищезазначеного закладу. Навчальні досягнення достатнього рівня. На уроках завжди уважна, активна, творча, сумлінно виконує домашнє завдання, допомагає товаришам, вміє працювати в команді. Брала участь у громадському житті класу, у роботі учнівського самоврядування. Правил поведінки дотримується. Ліцей в період очного навчання відвідувала постійно. Зараз знаходиться на сімейній формі навчання, і так само відповідально ставиться до процесу здобуття знань. Мати, [PERSON] , приділяє значну увагу вихованню доньки, підтримує постійний зв`язок з класним керівником, цікавиться успіхами. Ніколь, бере дуже активну участь у житті класу та ліцею, була Головою батьківського комітету. Батько, [PERSON] , жодного разу не з`являвся та не цікавиться успіхами доньки. Відповідно до Повного витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», наданого Департаментом інформатизації Міністерства внутрішніх справ України № ВР-004519586, [PERSON] , [INFO] , станом на 25.07.2024 року до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Згідно Довідки, наданою КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради № 3064 від 04.09.2024 року, [PERSON] , [INFO] , згідно з даними архіву, реєстратури та картотеки Центру не значиться. На психіатричному та наркологічному обліку не перебуває. Згідно Довідки, наданою КНП «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради № 554 від 04.09.2024 року, [PERSON] , [INFO] , без проявів психічних розладів. Згідно Довідки КНП «Одеський обласний центр соціально-значущих хвороб Одеської обласної ради» № 3356 від 10.09.2024 року, [PERSON] , [INFO] , на обліку з приводу активної форми туберкульозу не перебуває. Відповідно до Довідки, наданої Департаментом надання адміністративних послуг № 723 РА/01-31 від 26.09.2024 року, відсутня будь-яка інформація про реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] , на території міста Одеси. Згідно з листом, наданим Державною установою «Одеський слідчий ізолятор» № 5/6-17651 від 07.10.2024 року, [PERSON] , [INFO] , в установі раніше не утримувався та станом на 01.10.2024 року не утримується. Так, 24.09.2024 року спеціалістами відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання та бесіди [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , згідно якого було встановлено, що здійснити акт обстеження та провести бесіду вдалося з його матір`ю - [PERSON] , за результатами якої було встановлено, що [PERSON] , [INFO] , не проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , та надав нотаріальну згоду. Окрім того, 20.09.2024 року спеціалістами відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з матір`ю, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , про що складено акт обстеження умов проживання, відповідно до якого встановлено, що квартира розміщена на 2-му поверсі 2-х поверхового будинку, складається з 4-х кімнат, загальна площа становить 86 кв.м., житлова площа становить 70 кв.м. Кімнати облаштовані необхідною побутовою технікою та меблями, санітарно-гігієнічний стан - задовільний. Газо, водопостачання, опалення централізоване. У малолітньої [PERSON] є окрема кімната з спальним місцем. Є місце для навчання, ноутбук, шафа, одяг та взуття відповідного віку та сезону. Створені належні умови для навчання та всебічного розвитку. Спеціалістами відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради було проведено акт бесіди із малолітньою [PERSON] , [INFO] , за згодою та в присутності матері, [PERSON] , згідно якої було встанволено, що малолітня [PERSON] не заперечує проти позбавлення батьківських прав її батька [PERSON] . Малолітня не хоче спілкуватися з батьком, вона його боїться, він не приймає участі у її вихованні, матеріально не забезпечує, не цікавиться її життям та здоров`ям. Всім необхідним забезпечує мати. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно принципів, закріплених ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно приписів ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено, виходячи з наданих суду доказів. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 142 СК України діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Так, Європейський суд з прав людини (рішення у справі "Хант проти України" від 07.12.2006, рішення у справі Olsson V. Sweden (№2) від 27.11.1992) нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Виходячи з наведеного, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який застосовується при наявності негативного впливу батьків (одного з батьків) на розвиток дитини. Під час розгляду даної справи суд дійшов обґрунтованого висновку, що таке втручання спрямоване на захист прав і свобод малолітньої [PERSON] , [INFO] , відповідно, воно має законну мету у розумінні пункту 2 статті 8 Конвенції. Статтею 9 Конвенції про права дитини встановлено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. При цьому, встановленні під час розгляду даної справи обставини переконують суд у тому, що відповідач [PERSON] взагалі не має бажання виконувати батьківські функції щодо своєї малолітньої доньки. Докази протилежного у матеріалах справи відсутні. Таким чином, зазначені обставини дають суду обґрунтовані підстави для переконання, що через тривалий час окремого проживання між відповідачем та дитиною втрачено родинні зв`язки та розуміння їх вікових психологічних особливостей. Батько дитиною не цікавиться, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до дитини, що розцінюється судом як свідоме нехтування своїми обов`язками. Крім того, така поведінка батька суперечить принципам Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 (принцип 6), в якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Вказані принципи відповідач, як батько, нехтує, оскільки ухиляється від виконання своїх обов`язків батьків по вихованню малолітньої доньки. З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач тривалий час ухилявся від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не займається її вихованням, не піклується, матеріально не забезпечує, під час розгляду справи не проявив інтересу до стану її здоров`я, не цікавиться фізичним, моральним і духовним розвитком малолітнього сина, а тому суд вважає, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до приписів ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання, однак, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Суд звертає увагу відповідача на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. В такому разі, судом буде перевірено, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини (ч. 4 ст. 169 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно ст. 141 ЦПК України суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved