Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (надалі - позивач, новий кредитор) звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] (надалі - відповідач, позичальник) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач 19.02.2022 року уклав договір кредитної лінії №895429165 (надалі - кредитний договір) з Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (надалі - кредитор 1). Кредитор 1 надав кредитні кошти в строки та на умовах, передбачені цим договором. Відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання, визначені кредитним договором, не виконує, що є підставою для стягнення заборгованості. При цьому, кредитор 1 відступив право вимоги за кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» ( надалі - кредитор 2), яке відчужило право вимоги за кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ`ОНЛАЙН ФІНАНС» ( надалі - 3), яке, в свою чергу, відчужило право вимоги за кредитним договором відповідача позивачу . Також просить стягнути судові витрати. 03 вересня 2025 року суд відкрив провадження у справі та постановив слухати справу в порядку спрощеного позовного провадження. За клопотанням позивача витребував від АТ`ТАСКОМБАНК» фінансові та інші документи, які мають значення для правильного вирішення справи. 23.09.2025 року АТ АТ» ТАСКОМБАНК» виконав вимогу суду та надав витребувані документи. Судове засідання, призначене на 30 вересня 2025 рік, суд відкладав на 15 жовтня 2025 року, оскільки це була перша неявка відповідача. Судова повістка повернулася з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з зазначенням «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду (див. постанову Верховного Суду по справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23) від 10.05.2023 року). Також суд повідомив відповідача про дату та час судового засідання шляхом скерування судової повістки на електронну пошту, яка зазначена в позовній заяві. Судову повістку відповідач отримав 04 вересня 2025 року. В судове засідання, призначене на 15 жовтня 2025 року, сторони не з`явилися. Явка учасників справи не визнавалась обов`яковою. Позивач та його представник повідомлені про дату та час судового засідання через електронний суд. В прохальній частині позовної заяви (п.4) міститься клопотання про проведення розгляду справи за відсутності позивача та згода на ухвалення заочного рішення. Відповідач отримав інформацію про судове засідання через оголошення на сайті суду, розміщеного 30.09.2025 року. Також суд повідомив відповідача про дату та час судового засідання шляхом скерування судової повістки на електронну пошту, яка зазначена в позовній заяві. Судову повістку відповідач отримав 30 вересня 2025 року. Суд вважає, що для забезпечення участі сторін в розгляді справи вжито всі можливі засоби, однак, в судове засідання вони не з`явилася. Враховуючи, що представник позивача не заперечив проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, однак повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав, тому у відповідності до вимог ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи суд на підставі частини другої статті 247 ЦПК не здійснював фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази та здійснивши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також проаналізувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 19.02.2022 року кредитор 1 та відповідач за допомогою електронного сервісу, що міститься на сайті www.moneyveo.ua уклали кредитний договір, що підтверджується копіями: кредитного договору; алгоритмом дій кредитора 1 та позичальника стосовно укладення кредитних договорів в інформаційно-телекомунікаційній системі; заявки на отримання грошових коштів в кредит від 19.02.2022 року у якій зазначена процентна ставка 0,65 %. Відповідач підписав кредитний договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV3Q2Z9 19.02.2022 року 11:02:46 год., який отримав на номер телефону - [NUMBER] . Згідно з п.2.1 кредитного договору, кредитор 1 зобов`язується надати позичальникові кредит в сумі 17 400,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти відповідно до умов цього договору. Кредитор 1 надає позичальнику перший Транш за Договором в сумі 17400 грн 00 коп. (сімнадцять тисяч чотириста грн. нуль коп.) одразу після укладення Договору, який має бути повернено до 11.03.2022 р. ( п. 2.3. кредитного договору). Кредит надається шляхом безготівкового перерахування суми на банківський рахунок Позичальника, за реквізитами Платіжної картки [NUMBER], що відбувається до 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання чергового Траншу за Договором ( п. 5.1.1. кредитного договору). На момент укладення кредитного договору, сторони дійшли згоди, що сума кредиту за всіма наданими Траншами має бути повернена кредитору не пізніше дати закінчення дисконтного періоду кредитування - 11.03.2022, а саме не пізніше ніж через 20 (двадцять) днів від дати отримання першого траншу позичальником. Дата повернення кредиту, що вказана в п. 7.1. Договору, переноситься, а вказаний строк кредитування продовжується при настанні наступних відкладальних обставин: у разі продовження Позичальником Дисконтного періоду кредитування, зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту кожен раз переносяться на нову дату закінчення Дисконтного періоду кредитування, вирахувану відповідно до правил цього Договору; у разі якщо позичальник продовжує користуватись кредитом після закінчення дисконтного періоду кредитування, зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду ( п. 7.1.-7.2. кредитного договру). За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитору 1 проценти за користування кредитом. Інших витрат позичальника, крім процентів за користування кредитом, Договором не передбачено. Процентні ставки за Договором є фіксованими і не підлягають зміні кредитором 1 в односторонньому порядку в сторону погіршення для позичальника. Загальні витрати за договором та загальна вартість кредиту за договором залежить від обраної моделі поведінки позичальника і прораховується в порядку описаному в п. 8.3-8.16 кредитного договору ( п. 8.1.-8.2. кредитного договору). 19.02.2022 року кредитор 1 перерахував кошти в сумі 17400,00 грн відповідачу на його картковий рахунок [NUMBER] з призначенням платежу - переказ коштів згідно договору №895429165 від 19.02.2022, [PERSON] , код [NUMBER] , для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] , без ПДВ. Безготівкове зарахування moneyveo SFD Visa Transfer, що підтверджується платіжним дорученням від 19.02.2022 року. АТ`ТАСКОМБАНК» підтвердило, що відповідач має оформлену віртуальну банківську платіжну картку № [NUMBER] , на яку 19.02.2022 року в 11:02:54 зараховано кошти в сумі 17 400,00 грн. Номер телефону [NUMBER] є фінансовим номером телефону відповідача, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку за 19.02.2022 року та листом АТ`ТАСКОМБАНК» від 17.09.2025 року №5694/47.7.-БТ. Заборгованість за кредитним договором, яка розрахована кредитором 1 станом на 05.05.2022 рік, становить 18226,50 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту - 17400,00 грн. та по процентам - 826,50 грн. 28.11.2018 кредитор 1 та кредитор 2 уклали договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого кредитор 1 відступив кредитору 2 права вимоги, які зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а кредитор 2 їх прийняв за плату, на умовах визначених цим договором. До договору факторингу № 28/1118-01 неодноразово вносилися зміни, у тому числі і щодо продовження строку дії договору ( додаткова угода № 32 від 31.12.2023 року). Відповідно до копії Витягу з реєстру прав вимог №175 від 05.05.2022 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), кредитор 2 набув право вимоги до відповідача. Дата набуття права вимоги - 05.05.2022 рік, що підтверджується копією протоколу узгодження предмета факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно реєстру прав вимоги №175 від 05.05.2025 року. 30.10.2023 року кредитор 2 та кредитор 3 уклали договір факторингу № 30/1023-01, відповідно до умов якого кредитор 2 відступив кредитору 3 права вимоги, які зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а кредитор 3 їх прийняв за плату, на умовах визначених цим договором. Оплату за договором факторингу № 30/1023-01 кредитор 3 здійснив 31.10.2023 року, що підтверджується копією платіжної інструкції №4939. Відповідно до копії Витягу з реєстру прав вимог №1 від 30.10.2023 року, кредитор 3 набув право вимоги до відповідача. Право вимоги складає 21271,50 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту - 17400,00 грн. та по процентам - 3871,50 грн. Заборгованість за кредитним договором, яка розрахована кредитором 2 станом на 30.10.2023 рік становить 21271,50 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту - 17400,00 грн. та по процентам - 3871,50 грн. 08.07.2025 року кредитор 3 та позивач уклали договір факторингу № 08/07/25-E, відповідно до умов якого кредитор 3 відступив позивачу права вимоги, які зазначені у відповідному акті прийому-передачі Реєстру боржників, а позивач їх прийняв за плату, на умовах визначених цим договором. В цей же день сторони підписали акт прийому-передачі Реєстру боржників. Оплату за договором факторингу № 08/07/25-E позивач здійснив трьома платежами, що підтверджується копіями платіжних інструкцій №297, 316,319 від 17.07.2025, 12.08.2025 та 13.08.2025 року відповідно. Відповідно до копії реєстру боржників від 08.07.2025 року, позивач набув право вимоги до відповідача. Право вимоги складає 21271,50 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту - 17400,00 грн. та по процентам - 3871,50 грн. Копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджується, що новий кредитор є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, та має право на надання послуг з кредитування та інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення). Із встановлених обставин вбачається, що спір виник щодо заборгованості, яка утворилася внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на основі споживчого кредиту, що врегульовано статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК) із врахуванням Закону України »Про споживче кредитування». Відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису, що відповідає положенням та абзацу другого частини другої статті 639 ЦК. Вказану позицію детально розкрив Верховний Суд у своїй постанові від 12 січня 2021 року по справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243 св 20), яка враховується судом при застосуванні відповідних норм права згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України. Необхідність виконання належним чином взятих на себе зобов`язань, обов`язковість договору і наслідки не виконання зобов`язання передбачені статтями 525, 526, 530 , 610, 611 ЦК. України. Кредитор 1 виконав належним чином взятий на себе обов`язок надати кредит в сумі в сумі 17400,00 грн, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку за 19.02.2022 року та листом АТ`ТАСКОМБАНК» від 17.09.2025 року №5694/47.7.-БТ. У порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від належного виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув. В силу статей 512, 1077, 1078 ЦК позивач в законному порядку набув право вимоги за кредитним договором до відповідача. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. В свою чергу, відповідач не надав доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань або/чи які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку - зроблений позивачем розрахунок заборгованості), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань Вказану позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 12 січня 2021 року по справі № 462/5025/20 (провадження № № 61-11608св22), яка враховується судом при застосуванні відповідних норм права згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК. Суд погоджується із розрахованою сумою заборгованості по тілу кредиту та процентам, оскільки відповідач не надав доказів щодо їх повного чи часткового погашення, а здійснений розрахунок відповідає умовам кредитного договору. Суд перевірив та встановив, що проценти нараховані в межах строку кредитування відповідно до п. 7.1.-7.2. кредитного договору з 19.02.2022 року до 08.06.2022 року ( 20 днів «дисконтного періоду» + 90 днів «післядисконтного періоду» ). Тому суд доходить висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 21271,50 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту - 17400,00 грн. та по процентам - 3871,50 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено 2 422,40 грн. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією від 02.09.2025 року Крім цього, представник позивача просить суд стягнути на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача надано копії договору №09/07/25-01 про надання правничої допомоги від 09.07.2025 року з додатком №1, додаткової угоди №25770576905 від 09.07.2025 року, акта приймання-передачі наданих послуг від 17.07.2025 року, ордеру серії АА №1600243. Відповідач не подавав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Здійснивши аналіз та оцінку наданих доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу у справі, суд виснує про доведеність факту надання позивачеві професійної правничої допомоги на суму 7000,00 грн. Тому відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору на суму 2422,40 грн та 7000,00 грн витрат на правничу допомогу .

Outcome: approved