Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

29.08.2025 позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс" (далі ТОВ "Цикл Фінанс") звернувся до Семенівського районного суду Полтавської області із позовом до відповідача [PERSON] , обґрунтовуючи позовні вимоги невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором № 2027539271 від 28.11.2019, укладеним між АТ "ОТП\~Банк" та [PERSON] , внаслідок чого утворилася загальна заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 36450,80 грн. Позивач абу право грошової вимоги за кредитним договором на підставі договору факторингу від 20.08.2021. Також, 2422,40 грн витрат зі сплати судового збору і 6000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 03.09.2025 визначено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; запропоновано відповідачеві, зокрема, подати відзив на позов протягом 15 днів з дня вручення копії ухвали суду від 03.09.2025; повідомлено відповідачеві [PERSON] , що позивач ТОВ\~"Цикл Фінанс" надіслав їй засобами поштового зв`язку АТ\~"Укрпошта" цінним листом з описом вкладення №\~0740600294680 копію позовної заяви з додатками, які й розглядаються судом у цій справі. Представник позивача просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 6). 13.10.2025 відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не інформувала, повідомлена про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання 17.09.2025, де не проживає (а.с. 47, 48, 55, 56), що є належним врученням відповідачеві судової повістки і повідомлення про дату, час і місце судового засідання; не подала відзиву або будь-яких інших документів у справі. Ураховуючи зазначені обставини суд, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 223, ст.ст.\~279, 280 ЦПК України, 13.10.2025 ухвалив здійснити заочний розгляд справи за відсутності представника позивача та відповідача. Вивчивши письмову заяву позивача по суті справи (позовну заяву), надані судові дані і докази, суд встановив таке. Між АТ "ОТП Банк", як банком, і відповідачем [PERSON] , як позичальником, було укладено кредитний договір №\~2027539271 від 28.11.2019 про отримання кредиту 22500,00 грн на загальні споживчі цілі строком на 36 місяців. Дата остаточного повернення кредиту 28.11.2022. Фіксована процентна ставка 40,00 % річних до повного виконання зобов`язань за кредитним договором. Повернення кредиту відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів згідно Графіку платежів, який є Додатком № 1 до вказаного кредитного договору. Загальні витрати за кредитом 16443,13\~грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 38943,13 грн. Реальна річна процентна ставка 48,12 %. Штраф у розмірі 150,00 грн за кожний випадок простроченого, несвоєчасного сплаченого платежу, але не частіше ніж 1 раз за календарний місяць. Договір, графік платежів, анкета-заява підписані 28.11.2019 відповідачем [PERSON] (а.с. 26-29). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а\~позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.\~1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК)). Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч. 2 ст. 10561 ЦК). Відповідно до ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Заявою на видачу готівки від 28.11.2019 підтверджено отримання [PERSON] 22500,00 грн кредитних коштів у АТ "ОТП Банк" за вказаним кредитним договором (а.с. 30). 20.08.2021 між АТ "ОПТ Банк" і позивачем ТОВ "Цикл Фінанс" укладено договір факторингу № 20/08/21 за яким позивач набув право грошової вимоги до позичальників банку згідно реєстру боржників, зокрема й за кредитним договором відповідача [PERSON] на загальну суму 36450,80 грн (а.с. 11, 13-17). Згідно з витягу з додатку № 1 до договору факторингу № 20/08/21 від 20.08.2021 за договором №\~2027539271 від 28.11.2019 сума заборгованості [PERSON] становить\~36450,80 грн, що складається із: 21987,53 грн заборгованості за тілом кредиту, 14463,27 грн заборгованості за відсотками (а.с. 2, 11). Позивач досудовою вимогою щодо дострокового стягнення заборгованості по кредитному договору №\~2027539271 від 28.11.2019 просив [PERSON] виконати належним чином свої зобов`язання за кредитним договором та сплатити заборгованість станом на 23.06.2025 у розмірі 36450,80 грн, що складається із: заборгованості за тілом кредиту 21987,53 грн, заборгованості за відсотками 14463,27 грн. Яка направлена відповідачеві 23.06.2025 (а.с. 24). Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК). Договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або\~його обмеження. У\~цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги (ст. 1080 ЦК). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а\~клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ч. 1 ст. 1084\~ЦК). Отже фактор (новий кредитор) ТОВ "Цикл Фінанс" набув право вимоги клієнта (позичальника) АТ " ОПТ Банк " за вказаним кредитним договором і на вказану суму. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ч.ч. 1, 2 ст. 612 ЦК). Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2)\~доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч.ч. 1-3 ст. 22 ЦК). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судові не надано доказів щодо неправильності або необґрунтованості складеного позивачем розрахунку заборгованості у загальній сумі 36450,80 грн, яка спирається на первинні дані банку. Відтак суд задовольняє позов повністю. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. Відтак суд повністю стягує з відповідача на користь позивача сплачений позивачем судовий збір 2422,40 грн (а.с. 44, 46). Позивач надав докази очікуваного понесення 6000,00 витрат на професійну правничу допомогу, що надана адвокатом Д.В.Кеню, зокрема: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 25.07.2022, договір про надання правової допомоги № 43453613 від 02.01.2025 і додаткова угода до нього від 25.08.2025, ордер № 1984644 від 27.08.2025, опис робіт (наданих послуг) від 25.08.2025, акт про надання правничої допомоги від 25.08.2025 на суму 6000,00 грн. Верховний Суд у постанові від 13.10.2023 у справі № 206/2971/22 зазначив, що відповідно до ст. 15 ЦПК учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК). За змістом ч.ч. 1-4\~ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За\~результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)\~складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно із ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Водночас вказані положення\~ст. 137 ЦПК\~не відхиляють можливість і не знімають із суду обов`язок застосувати принципи пропорційності, розумності та співмірності під час вирішення відповідних питань. Відповідно до ч.ч. 2, 3, 8, 9\~ст. 141 ЦПК\~інші судові витрати (окрім судового збору), пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року. Так у рішенні від 23.01.2014 у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (§ 268). Крім цього, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved