Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитсервіс" звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 15830,00 грн., а також стягнути судові витрати зі сплати судового збору та витрпати на правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 14 липня 2021 року між відповідачкою [PERSON] та Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» був укладений кредитний договір №210714-007, який було підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором М18649. Відповідно до умов кредитного договору клієнту було надано кредит у сумі 20000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та оплатити його на умовах визначених у Договорі. Відповідно до умов кредитного договору крім щомісячних процентів, стягується одноразова комісія за видачу кредиту від початкової суми кредиту у розмірі 7,5% (1500,00 грн.) із суми кредиту у день перерахування коштів на банківський рахунок позичальника. Відповідачка не виконувала належним чином зобов`язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість за договором станом на 12 березня 2025 року в розмірі 15830,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту-8330,00 грн., прострочена заборгованість за процентами - 7500,00 грн. \~ \~ \~ \~Наявність непогашеної заборгованості, зумовило звернення позивача до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 26 червня 2025 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін. Відповідачка не скористалась своїм правом та не подала до суду відзиву на позовну заяву, заяв та клопотань до суду також не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Статтею 1054\~ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст.\~1055\~ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205,207 ЦК України). Частиною 2\~статті 639\~ЦК України також визначено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів\~України може мати електронну форму. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 3\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4, 5ст. 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Положеннями\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Окрім того, частиною 2\~ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~передбачено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Судом встановлено, що 14 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитсервіс" та [PERSON] укладено кредитний договір № 210714-007, який позичальником підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором М 18649 (14.07.2021 o 18:38:45), відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальникові кредит у розмірі вказаному у Договорі, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит кредитодавцю та зробити оплату за користування кредитом на умовах, що передбачені цим договором (пункт 1.1 Договору). Відповідно до розділу «Умови кредиту», сума кредиту становить - 20000,00 гривень, строк, на який надається кредит 12 місяців до 14.07.2022 року, відсоткова ставка на місяць від початкової суми кредиту становить 7,5% , орієнтована реальна річна процентна ставка дорівнює 97,5%, сума одноразової комісії за видачу кредиту від початкової суми кредиту становить 7,5%, що становить 1500,00 грн. Сума щомісячного платежу - 3166,67 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту - 39500,00 грн. Кредит надається позичальнику шляхом перерахування суми кредиту на банківський рахунок позичальника (п.1.2 Договору). За користування кредитом позичальник виплачує кредитодавцю платежі, строки і суми яких зазначені в графіку платежів. Плати за користування кредитом нараховується, щомісяця за кожен місяць користування кредитом (пункт 2.2 Договору). Процентна ставка за договором є фіксованою (3.4 Договору). У разі, якщо протягом 7 (семи) календарних днів з кінцевої дати повного погашення кредиту, що визначається, виходячи з терміну кредитування, кредит не був повністю погашеним, щомісячна плата за користування кредитом нараховується кожен повний та не повний місяць до моменту повного остаточного погашення позичальником кредиту на умовах Договору (пункт 3.8 Договору). Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті кредитного продукту, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором М18649. 18 квітня 2025 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитсервіс" направило досудову вимогу до [PERSON] щодо повернення кредиту, процентів за кредитним договором №210714-007 від 14 липня 2021 року в розмірі 15830,00 грн. Згідно з наданого Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитсервіс" розрахунку заборгованості [PERSON] за договором №210714-007 від 14 липня 2021 року, заборгованість станом на 12 березня 2025 року складається 15830,00 грн., з яких сума заборгованості по тілу кредиту - 8330,00 грн, сума заборгованості по нарахованим відсоткам за користування кредитом - 7500,00 грн. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження сплати відповідачкою коштів на погашення кредитних зобов`язань згідно договору №210714-007 від 14 липня 2021 року. Отже, уклавши з Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитсервіс" кредитний договір №210714-007 та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідачка порушила свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 15830,00 грн., яка складається: 8330,00 грн. заборгованості за тілом кредиту, 7500,00 грн. проценти за користування кредитом. Згідно ст. ст. 526, 529 ч. 1 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Конституцією України\~передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом досліджені надані позивачем докази видачі відповідачці кредиту, враховано, що зазначені докази відповідачкою не спростовано, що є її процесуальним обов`язком. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, суд приходить до висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитсервіс" в праві вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржника обов`язку з повернення отриманої суми кредитних коштів, нарахованих процентів. Виходячи з наведеного, позов підлягає задоволенню у межах заявлених вимог в сумі 15830,00 грн. Згідно\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~ \~ \~ \~Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. \~ \~ \~ \~В зв`язку із задоволенням вимог позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сплачений ним судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. Щодо вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн., то суд зазначає наступне. Так, згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду від 23 вересня 2021 року у справі № 904/1907/15). На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача також було подано до суду наступні документи: договір про надання правової допомоги №25-01/2023 від 25 січня 2023 року, акт від 01 лютого 2025 року приймання-передачі наданої правової допомоги за договором про надання правової допомоги №25-01/2023 від 25 січня 2023 року, згідно якого адвокатське об`єднання «Правовий Діалог» надало клієнтові ТОВ «Кредитсервіс» послуги, пов`язані з підготовкою та направленням/подачею однієї позовної заяви за позовом ТОВ «Кредитсервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості до суду, платіжна інструкція №6043 від 18 лютого 2025 року, ТОВ «Кредитсервіс» сплатив на користь АО «Правовий діалог» в рахунок оплати правничої допомоги за підготовку і направлення позовної заяви суму в розмірі 7 000,00 гривень. При цьому, пунктом 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справ №755/9215/15-ц, зазначено що, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальних адвокатських витрат (встановлення їхньої доцільності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved