Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулося ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОІНС УКРАЇНА» (далі\~ позивач) з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про відшкодування шкоди у порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 08.10.2022 між сторонами було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі полісу № 211454478, відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом був ВАЗ\~2112, реєстраційний номер [NUMBER] . 14 листопада 2022 року відповідач, керуючи вказаним автомобілем, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись на 108 км автодороги Н-08 Запоріжжя-Бориспіль зі сторони с. Домантове у бік м. Золотоноша, не впорався з керуванням, виїхав на праве узбіччя та допустив занос автомобіля з подальшим виїздом на проїзну частину та ліве узбіччя відносно напрямку свого руху, після чого з`їхав у кювет, де допустив перекидання керованого ним автомобіля та наїзд дахом на перешкоду у вигляді дерева. Внаслідок зазначеної ДТП пасажир [PERSON] отримав ушкодження середньої тяжкості, пасажир [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких загинув на місці події, що стверджується вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.09.2023 у справі № 695/3/23. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована позивачем згідно із полісом, позивачем було здійснено виплати страхового відшкодування потерпілому [PERSON] та родичам загиблого потерпілого [PERSON] , усього на загальну суму 110\~401 грн 11 коп. Посилаючись на положення підпункту «а» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з огляду на те, що факт перебування відповідача у стані алкогольного сп`яніння на момент ДТП підтверджено зазначеним вище вироком суду, позивач звернувся з даним позовом до суду. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач відзив на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження до суду не надав. У судове засідання представник позивача не прибув. Згідно з прохальною частиною позову представник позивача просить розглядати справу за його відсутності. Відповідач у судовому засіданні до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. З матеріалів справи судом встановлено та визнається сторонами, що 08.10.2022 між ПРИВАТНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОІНС УКРАЇНА» (далі позивач, страховик) та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі полісу № 211454478 (далі поліс), відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом був ВАЗ 2112, реєстраційний номер [NUMBER] . Страхова сума за шкоду, заподіяну майну третьої особи, становить 160 000 грн 00 коп. за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю третіх осіб становить 320\~000 грн 00 коп., розмір безумовної франшизи становить 3\~200 грн 00 коп. Вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.09.2023 у справі № 695/3/23 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк шість років п`ять місяців з позбавленням права керування транспортними засобами строком на шість років. Як зазначено у вироці Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.09.2023 у справі № 695/3/23 14.11.2022 [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ\~2112, реєстраційний номер [NUMBER] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись на 108 км автодороги Н-08 Запоріжжя-Бориспіль зі сторони с. Домантове у бік м. Золотоноша, не впорався з керуванням, виїхав на праве узбіччя та допустив занос автомобіля з подальшим виїздом на проїзну частину та ліве узбіччя відносно напрямку свого руху, після чого з`їхав у кювет, де допустив перекидання керованого ним автомобіля та наїзд дахом на перешкоду у вигляді дерева. Внаслідок зазначеної ДТП пасажир [PERSON] отримав ушкодження середньої тяжкості, пасажир [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких загинув на місці події. Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З огляду на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована позивачем згідно із полісом, потерпілий [PERSON] та родичі загиблого потерпілого [PERSON] звернулися до позивача із заявами про страхове відшкодування та іншими документами, передбаченими Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та які є необхідними для прийняття страховиком рішення про здійснення страхового відшкодування. 14 лютого 2024 року позивачем було складено розрахунок суми страхового відшкодування та страховий акт про здійснення страхового відшкодування на користь [PERSON] (витрат на лікування, моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я). 16 лютого 2024 року позивачем було затверджено страховий акт та здійснено виплату страхового відшкодування [PERSON] у сумі 47\~800 грн 00 коп. шляхом переказу суми страхового відшкодування за системою «Raiffaisen Express» для подальшого отримання грошових коштів готівкою у відділенні банку АТ «Райффайзен Банк». 29 квітня 2025 року позивачем було складено розрахунок суми страхового відшкодування та страховий акт про здійснення страхового відшкодування на користь [PERSON] (частки моральної шкоди, завданої смертю потерпілої особи для матері). 06 червня 2025 року позивачем було затверджено страховий акт та здійснено виплату страхового відшкодування [PERSON] у сумі 40\~200 грн 00 коп. шляхом переказу суми страхового відшкодування за банківськими реквізитами, зазначеними у заяві про страхове відшкодування. 29 квітня 2025 року позивачем було складено розрахунок суми страхового відшкодування та страховий акт про здійснення страхового відшкодування на користь [PERSON] (частки моральної шкоди, завданої смертю потерпілої особи для батька). 06 червня 2025 року позивачем було затверджено страховий акт та здійснено виплату страхового відшкодування [PERSON] у сумі 40\~200 грн 00 коп., шляхом переказу суми страхового відшкодування за банківськими реквізитами, зазначеними у заяві про страхове відшкодування. 08 липня 2025 року позивачем було направлено відповідачу досудову вимогу, яка була залишена ним без належної уваги. Посилаючись на те, що факт перебування відповідача у стані алкогольного сп`яніння на момент ДТП підтверджено вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.09.2023 у справі № 695/3/23, позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому вказує, що відповідач зобов`язаний компенсувати на користь позивача суму виплачених страхових відшкодувань на загальну суму\~110\~401 грн 11 коп. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає про таке. Відповідно до ст. 979 ЦК України, в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004\~№\~1961-IV, чинного на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон №\~1961-IV) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону №\~1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з ст. 23 Закону №\~1961-IV, шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Відповідно до п.п.38.1.1«а» п.38.1 ст. 38 Закону №\~1961-IV, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно з ч. 1, 2 ст.\~1187\~ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином на підставі викладеного вище, позовні вимоги ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОІНС УКРАЇНА» є обґрунтованими. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відтак з огляду на наведене та беручи до уваги, що відповідач позовні вимоги визнав повністю і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов належить задовольнити повністю. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає про таке. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом відповідно до платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 18694 від 04.09.2025 сплачено судовий збір у сумі 2 422\~ грн 40 коп. Відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору у сумі 1 211 грн 20 коп., та підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при подачі позову відповідно до платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 18694 від 04.09.2025 у сумі 1 211 грн 20 коп.

Outcome: approved