Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У серпні 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Менської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позовна заява мотивована тим, що спірний будинок, розташований по [ADDRESS] , станом на 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, головою якою був [PERSON] , а членами двору [PERSON] та [PERSON] .. Отже, право власності на майно, яке належало до колгоспного двору після припинення його існування, збереглося за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках по 1/3 кожному. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, входила 1/3 частка в господарстві [ADDRESS] . Спадкоємцем після померлого [PERSON] є його син [PERSON] , який прийняв спадщину після свого батька, у зв`язку з чим з урахуванням належної йому частки як члену колишнього колгоспного двору, його частка у вищевказаному господарстві зросла до 2/3. [INFO] померла його матір [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на 1/3 частку у житловому будинку з надвірними будівлями, розташованому по [ADDRESS] . Позивач, як спадкоємець за заповітом після померлої матері [PERSON] , в установлений законом строк звернувся до Менської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини за законом та про видачу свідоцтв про право на спадщину, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього та було запропоновано визнати право власності на нерухоме спадкове майно в судовому порядку. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 27 серпня 2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання на 15 вересня 2025 року. Ухвалою Менського\~районного суду\~Чернігівської області\~від 15\~вересня 2025\~року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 20 жовтня 2025 року. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Позивач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі. Представник відповідача Менської міської ради, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, при ухваленні рішення у даній справі поклався на розсуд суду. За таких обставин, суд дійшов висновку, що справу можливо розглянути без учасників справи за наявними у справі доказами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що відповідно до витягу з погосподарської книги №14 за 1991-1995 роки, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в [ADDRESS] , згідно із записами погосподарського обліку, книга 8 за 2001-2005 роки, особовий рахунок № [NUMBER] (у зв`язку з упорядкуванням адрес), нині [ADDRESS] , побудований у 1950 році, станом на 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , [INFO] , членами двору: дружина [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] . Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , належав на праві власності в рівних частках [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/3 кожному. [INFO] в місті Чернігів помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6 на звороті). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. Із заповіту, посвідченого 27 серпня 2004 року секретарем Куковицької сільської ради Менського району Чернігівської області Горовою О.П. зареєстрованого в реєстрі за №172, вбачається, що [PERSON] все своє майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що він за законом буде мати право, заповів [PERSON] , [INFO] (а.с.57). Матеріалами справи документально підтверджено, що [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] , знятий з реєстрації у зв`язку зі смертю (а.с.9 на звороті). Як вбачається з матеріалів спадкової справи №279/2013, [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, в установлений законом строк звернувся до Менської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] батька [PERSON] (а.с.53). Спадкоємець першої черги за законом після померлого [PERSON] його дружина [PERSON] відмовилась від належної їй частки спадкового майна після померлого чоловіка [PERSON] на користь [PERSON] (а.с. 54). 04 лютого 2025 року нотаріусом Менської державної нотаріальної контори Петрикей К.І. [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки (а.с.64 на звороті, 66). Вказані обставини свідчать про те, що [PERSON] прийняв спадщину після померлого батька - [PERSON] .. Таким чином, [PERSON] успадкував після смерті батька [PERSON] 1/3 частку у спірному будинку, розташованому по [ADDRESS] , у зв`язку з чим його частка з урахуванням успадкованої ним частки після смерті [PERSON] у спірному будинку збільшилась до 2/3. [INFO] в місті Мена померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. Із заповіту, посвідченого 27 серпня 2004 року секретарем Куковицької сільської ради Менського району Чернігівської області Горовою О.П. зареєстрованого в реєстрі за №171, вбачається, що [PERSON] все своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право, заповіла [PERSON] , [INFO] (а.с.39). Згідно з Витягом з погосподарської книги №8 за 2021-2025 роки, станом на 28 червня 2025 року за адресою: [ADDRESS] , була зареєстрована [PERSON] , [INFO] , знята з реєстрації у зв`язку зі смертю, інших зареєстрованих осіб немає (а.с. 9). Як вбачається з матеріалів спадкової справи №231/2022, [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, в установлений законом строк звернувся до Менської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] матері [PERSON] (а.с.35). 06 травня 2023 року нотаріусом Менської державної нотаріальної контори Петрикей К.І. [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки (а.с.49 на звороті, 51). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Менської державної нотаріальної контори Петрикей К.І. 22 липня 2025 року за №1130/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок та державної реєстрації прав власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.16, 17). З технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] вбачається, що дана садиба складається з житлового будинку А-1, (рік спорудження/реконструкції 1950), сараїв Б, В, Г, погріба З (рік спорудження/реконструкції 1950), сараїв Д, Ж, гаражу Е (рік спорудження/реконструкції 1955). Жодних відміток про наявність самочинного будівництва у садибі технічний паспорт не містить (а.с.13-16). Відповідно до звіту про оцінку майна, проведеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «ВЕСТСАЙД-2020» 01 серпня 2025 року, вартість будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] , складає 53250,00 грн. (а.с.21-22). V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пленум Верховного Суду України у постанові від 22.05.1995 р. № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) роз`яснив, що до правовідносин, що виникли до 15 квітня 1991 року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (п. 6). Так, відповідно до ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною 2 ст. 123 даного кодексу визначено, що розмір часток члена колгоспного двору встановлюється виходячи із рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до положень Закону УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" (від 02.06.1968 року) кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, ім`я по батькові глави сім`ї, на ім`я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію Закону України "Про власність" 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15 квітня 1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства. Отже, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Таким чином, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , належало у рівних частках [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. [PERSON] успадкував після смерті батька [PERSON] та матері [PERSON] по 1/3 частці у вказаному житловому будинку з надвірними будівлями, у зв`язку з чим його частка з урахуванням успадкованих ним часток після померлих батьків у спірному будинку збільшилась до 1. Відповідно до положень статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи, що право на частку у спірному будинку за позивачем та спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] підтверджено належними доказами, спірний будинок з господарськими будівлями є об`єктом права власності. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про необхідність судового захисту позивача шляхом задоволення його позовних вимог у повному обсязі та визнання за ним права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] .

Outcome: approved