Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-16 00:00:00

Позивач Таврійський національний університет імені В.І. Вернадського звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання освітніх послуг. Позов мотивований тим, що 24 вересня 2024 року між Таврійським національним університетом імені В.І. Вернадського (далі - ТНУ) та відповідачем укладено договір про надання освітніх послуг (далі - Договір), за умовами якого, Таврійський національний університет імені В.І. Вернадського взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача надати освітню послугу по здійсненню навчання за обраним ступенем вищої освіти бакалавр за спеціальністю 174 «Автоматизація комп`ютерно-інтегровані технології та робототехніка», заочної форми навчання, на платній основі. Як зазначає позивач, відповідач під час навчання не виконував свої зобов`язання за договором належним чином - за період навчання 2024-2025 роки відповідач не вніс плату за навчання в повному обсязі, в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 18 500,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористався, в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи у відсутність сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Так судом встановлено, що 24 вересня 2024 року між Таврійським національним університетом імені В.І. Вернадського (далі - Виконавець) та [PERSON] (далі - Замовник) було укладено Договір №15-50/з про надання платної освітньої послуги, предметом якого є фінансові зобов`язання замовника щодо оплати освітньої послуги, що надається здобувачу університетом. За умовами вказаного Договору виконавець, зокрема, зобов`язався надати одержувачу освітню послугу на рівні стандартів вищої освіти відповідно до ліцензійних умов провадження освітньої діяльності та інших вимог законодавства; у свою чергу, замовник зобов`язався своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та в порядку, встановлених цим Договором. Згідно з п. 4.2. Договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання на дату підписання Договору без урахування індексації становить 55 500,00 грн. Згідно з п. 4.3. Договору вартість освітньої послуги за роками становить: 2024-2025 навчальний рік - 18 500,00 грн.; 2025-2026 навчальний рік - 18 500,00 грн.; 2026-2027 навчальний рік - 18 500,00 грн. Замовник вносить плату на реєстраційний рахунок виконавця безготівково щосеместрово не пізніше ніж за 15 календарних днів до початку семестру в сумі, яка дорівнює 50% визначеної в цьому Договорі вартості навчання на поточний навчальний рік з урахуванням викладеного в п. 4.1. цього Договору. Повна сума оплати за семестр повинна бути здійснена до дати початку семестрового контролю. Оплата за надання освітніх послуг вважається здійсненою з моменту зарахування коштів на поточний рахунок виконавця. Договір підписаний сторонами, що свідчить про їх згоду з визначеними умовами. Поновлення Відповідача на навчання на 2 курс заочної форми здобуття освіти за спеціальностями за кошти фізичних та/або юридичних осіб до Таврійського національного університету імені В.І. Вернадського було реалізовано на підставі наказу «Про поновлення на навчання» № 748-с/з від 26.09.2024 року. Відповідно до п. 3.1. Договору Замовник зобов`язаний своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та порядку, встановлених договором. Пунктами 4.2.4, 4.3 Договору встановлено, що варість навчання за 2024/2025 навчальний рік становить 18 500,00 грн. Судом встановлено, що позивачем було направлено відповідачу претензійний лист від 04.02.2025 року за №09/06-56 про наявність заборгованості за навчання у розмірі 9 250,00 грн. за перший семестр, яку необхідно сплатити протягом п`яти робочих днів з дня отримання листа. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання. Відповідно до ст. 611 ЦК, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідач відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подав. Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У п. 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Міра, до якої суд має виконати обв`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа "Серявін та інші проти України" № 4909/04 §58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі, оскільки позивач виконав в повному обсязі всі зобов`язання перед відповідачем, відповідач в свою чергу зобов`язання, передбачені договором в повному обсязі не виконав. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по справі 3028,00 грн. На підставі ст. ст. 509, 526, 530, 610, 611, 625, 901, 903 ЦК України,

Outcome: approved