Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

ТОВ «Експрес Страхування» звернулось до суду з позовом до [PERSON] яким просить суд стягнути з відповідача в порядку суброгації страхове відшкодування в сумі 7 758,75 грн. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 17.03.2024 року о 12:35 год. на вул. Паустовського у с. Іллічанка, Одеської області сталася дорожньо-транспортна пригода: водій [PERSON] , керуючи автомобілем Honda, реєстраційний номер [NUMBER] , здійснив зіткнення з автомобілем MERCEDES-BENZ Vito Tourer 116 CDI, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля Honda, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] що підтверджується постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 09.04.2024 року у справі № 504/1437/24, відповідно до якої [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 30.04.2024 року до Позивача звернувся власник транспортного засобу MERCEDES-BENZ Vito Tourer 116 CDI, реєстраційний номер [NUMBER] , із заявою про проведення виплати страхового відшкодування для відновлення автомобіля. Відповідно до рахунку-фактури № 2983 від 02.04.2024 р. ПрАТ «Одеса-Авто» вартість відновлювального ремонту ТЗ MERCEDES-BENZ Vito Tourer 116 CDI, реєстраційний номер [NUMBER] , становить 164 558,75 гривень. Згідно ч. 3 ст. 102 Закону України «Про страхування», умов Договору страхування, ТДВ «Експрес Страхування» було здійснено виплату страхового відшкодування, у розмірі: 164 558,75 грн. Виплата страхового відшкодування Позивачем підтверджується страховим актом № 3.24.01296-1 та платіжною інструкцією від 02.05.2024 року. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Honda, реєстраційний номер [NUMBER] , на дату ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» (надалі - ПрАТ «УПСК», Відповідач) на підставі полісу № ЕР/216499361, обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Ліміт відповідальності страховика становить 160 000,00 гри., франшиза становить 3 200,00 грн. Таким чином,\~ПрАТ «УПСК»\~в межах\~ліміту відповідальності\~визначеного Полісом\~№ ЕР/216499361\~відшкодувало Позивачу\~завдану шкоду\~та виплатило\~страхове відшкодування\~в сумі:\~156\~800,00 грн., згідно наступного розрахунку: 160 000,00 грн. (страхова сума за шкоду, завдану майну, згідно полісу № ЕР/216499361); - 3200,00 грн. (розмір франшизи, визначений Полісом № ЕР/2164993 61) = 156 800,00 грн. Отже, відповідно до ст. 1194 ЦК України, винна в ДТП особа - [PERSON] повинен відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди (164 558,75 грн.) і сумою страхового відшкодування (156 800,00 грн.), у розмірі 7 758,75 грн. 30.09.2025 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Позивач просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розглянути справу за його відсутності, окрім того, не заперечив щодо ухвалення судом заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд ухвалив провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. При вирішені питання щодо розгляду справи в заочному порядку суд виходив з того, що в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов наступних висновків. 24.03.2023 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (далі ТДВ «Експрес Страхування», Позивач) та ТОВ «Бест Лізинг» (далі за текстом - Страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 207.20.000005/53 (далі - Договір страхування), строком дії з 25.03.2023 р. по 24.03.2024 р., страхова сума 2 551 495,13 грн. Даним Договором було застраховано ТЗ MERCEDES-BENZ Vito Tourer 116 CDI, реєстраційний номер [NUMBER] . Франшиза за Договором страхування - 0% (0 грн.). Постановою суду від 29.03.2023 [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП. На момент 17.03.2024 року о 12:35 год. на вул. Паустовського у с. Іллічанка, Одеської області сталася дорожньо-транспортна пригода: водій [PERSON] , керуючи автомобілем Honda, реєстраційний номер [NUMBER] , здійснив зіткнення з автомобілем MERCEDES-BENZ Vito Tourer 116 CDI, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля Honda, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] що підтверджується постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 09.04.2024 року у справі № 504/1437/24, відповідно до якої [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 30.04.2024 року до Позивача звернувся власник транспортного засобу MERCEDES-BENZ Vito Tourer 116 CDI, реєстраційний номер [NUMBER] , із заявою про проведення виплати страхового відшкодування для відновлення автомобіля. Відповідно до рахунку-фактури № 2983 від 02.04.2024 р. ПрАТ «Одеса-Авто» вартість відновлювального ремонту ТЗ MERCEDES-BENZ Vito Tourer 116 CDI, реєстраційний номер [NUMBER] , становить 164 558,75 гривень. Згідно ч. 3 ст. 102 Закону України «Про страхування», умов Договору страхування, ТДВ «Експрес Страхування» було здійснено виплату страхового відшкодування, у розмірі: 164 558,75 грн. Виплата страхового відшкодування Позивачем підтверджується страховим актом № 3.24.01296-1 та платіжною інструкцією від 02.05.2024 року. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Honda, реєстраційний номер [NUMBER] , на дату ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» (надалі - ПрАТ «УПСК», Відповідач) на підставі полісу № ЕР/216499361, обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Ліміт відповідальності страховика становить 160 000,00 гри., франшиза становить 3 200,00 грн. Таким чином,\~ПрАТ «УПСК»\~в межах\~ліміту відповідальності\~визначеного Полісом\~№ ЕР/216499361\~відшкодувало Позивачу\~завдану шкоду\~та виплатило\~страхове відшкодування\~в сумі:\~156\~800,00 грн., згідно наступного розрахунку: 160 000,00 грн. (страхова сума за шкоду, завдану майну, згідно полісу № ЕР/216499361); - 3200,00 грн. (розмір франшизи, визначений Полісом № ЕР/2164993 61) = 156 800,00 грн. Отже, відповідно до ст. 1194 ЦК України, винна в ДТП особа - [PERSON] повинен відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди (164 558,75 грн.) і сумою страхового відшкодування (156 800,00 грн.), у розмірі 7 758,75 грн. Статтею 22\~ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Законом України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст.979\~ЦК України договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України "Про страхування", інших законодавчих актів. Відповідно до ч.1 ст.\~980\~ЦК України предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. За приписами ст.\~993\~ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно із правовою позицією Верховного Суду України в справі № 755/18006/15-ц від 04.07.2018 року, згідно зі статтями 993\~ЦК України та 27 Закону України\~«Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п .27 постанови № 4 від 01 березня 2013р., що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика, суди повинні розрізняти поняття регрес та суброгація. Так, у випадку суброгації, відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні, із збереженням самого зобов`язання, на підставі договору страхування, а також ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування». У випадку регресу, одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється нормами ст. 1191 ЦК України. У відповідності до ч. 4 ст.\~263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем, у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілого у деліктному зобов`язанні. Таким чином, до ТзДВ «Експрес Страхування» перейшло право вимоги до відповідача на підставі ст.\~993\~ЦК України - в порядку суброгації. У порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515\~ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування. Згідно із ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 9 вказаного Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У відповідності до ст. 28 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства\~юстиції України,\~Фонду державного\~майна України\~від 24\~листопада 2003\~року №\~142/5/2092 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Таким чином, судом встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання перед страхувальником ТОВ «Бест Лізинг» згідно умов договору, а ПрАТ «УПСК»\~ виконало свої зобов`язання перед страхувальником [PERSON] , виплативши ТзДВ «Експрес Страхування» вартість відновлювального ремонту транспортного засобу MERCEDES-BENZ Vito Tourer 116 CDI, реєстраційний номер [NUMBER] , з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу в розмірі 156 800,00 грн. Отже невиплаченою залишається сума відшкодування, яку сплатив позивач, в розмірі 7\~758,75 грн. Відповідно до ч.1 ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 2 ст.\~1187\~ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку У відповідності до ст.\~1188\~ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. З огляду на положення ст.\~1192\~ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У відповідності до ч.1 ст.\~1194\~ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Верховний суд у складі судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові № 686/17155/15-ц від 03 жовтня 2018 року підтримав правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15, де було зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). На підставі цього висновку Верховний Суд визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту - безпосередній винуватець. Згідно із ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89\~ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку щодо правомірності звернення позивача з вимогою до відповідача, як винуватця дорожньо-транспортної пригоди, про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі різниці між фактичною вартістю відновлювального ремонту, сплаченого позивачем потерпілому та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу. Відтак з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума коштів в розмірі 7 758,75 грн. Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі зібрані і досліджені судом докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки грунтуються на вимогах чинного законодавства, які регулюють даний вид правовідносин, і доведені в ході судового розгляду. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.141\~ЦПК України і вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати пропороційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 3028,00 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved