Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

Позивач звернулася\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Тисменицької міської ради Івано-Франківської області, Галицької міської ради Івано-Франківської області, про встановлення факту, що померлий [INFO] [PERSON] , на час відкриття спадщини [INFO] , постійно проживав із померлою [INFO] [PERSON] в [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивувала тим, що її свекруха, [PERSON] , була власником земельної ділянки розміром 2,5869 га, кадастровий номер №2621286200:04:001:0351, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Перлівецької сільської ради Галицького (в даний час Івано-Франківського) району Івано-Франківської області. Право власності [PERSON] підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №626960, виданого 10 грудня 2008 року Галицькою районною державною адміністрацією Івано-Франківської області. 15 жовтня 2014 року [PERSON] , при житті, склала заповіт, який було посвідчено секретарем виконкому Перлівецької сільської ради Галицького району Івано-Франківської області та внесено в реєстр за №16 про те, що після її смерті, все належне їй майно заповіла [PERSON] , [INFO] . Згідно Дублікату заповіту виданого 12.06.2018 Перлівецькою сільською радою вказаний вище заповіт не змінювався і не відмінявся. У зв`язку з тим, що [PERSON] , була похилого віку, протягом тривалого часу хворіла тому, її син [PERSON] , з січня 2015 фактично постійно проживав із своєю мамою та здійснював догляд за нею. Дана обставина підтверджується довідкою виконавчого комітету Галицької міської ради Івано-Франківської області (Блюдниківський старостинський округ №2) за №269 від 05.06.2025, № №287-№289 від 24.06.2025 року. [INFO] [PERSON] померла. Після смерті останньої відкрилась спадщина на належне їй майно. У зв`язку з тим, що [PERSON] постійно проживав із своєю мамою [PERSON] , в [ADDRESS] , тому, він прийняв спадщину у встановленому законом порядку, однак не оформив свої спадкові права. [INFO] її чоловік також помер. Після смерті останнього відкрилася спадщина на все належне йому майно. Вона, [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги. Іншими спадкоємцями за законом першої черги є їх сини: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Однак останні відмовилися від своїх спадкових прав після смерті батька [PERSON] . По-скільки вона, [PERSON] , постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому прийняла спадщину у встановленому законом порядку після смерті свого чоловіка [PERSON] . Державним нотаріусом Колтун С.В. їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно спадкодавця, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину зареєстрованого в реєстрі за №389, спадкова справа №107/2020р. В липні 2025 року вона звернулася до [PERSON] , державного нотаріуса Тисменицької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області, для оформлення документів і відповідно отримання свідоцтва про право на спадщину на належне спадкодавцю спадкове майно - земельну ділянку в с. Суботів Галицького району Івано-Франківської області. Проте, постановою нотаріуса від 04.07.2025 за №101/02-31 їй було відмовлено в оформленні спадщини у зв`язку із тим, що хоча останній постійно проживав із мамою в [ADDRESS] , однак, [PERSON] був зареєстрований [ADDRESS] , тобто були зареєстровані за різними адресами. Також зазначено, що пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини. Факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та прийняття її чоловіком спадщини після смерті його матері [PERSON] підтверджується довідками виконавчого комітету Галицької міської ради Івано-Франківської області (Блюдниківський старостинський округ №2) за №269 від 05.06.2025, № №287, №288, №289 від 24.06.2025 року. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник Тисменицької міської ради в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі. Представник Галицької міської ради в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона проживає в селі Рошнів, її сусідкою є [PERSON] . Їй відомо, що у період з 2015 по 2017 рік чоловік [PERSON] [PERSON] проживав разом зі своєю матір`ю [PERSON] у селі Суботів Галицького району. Це було зумовлено тим, що [PERSON] була особою похилого віку та потребувала постійного догляду. Після її смерті [INFO] [PERSON] повернувся до села Рошнів, де проживав разом із дружиною [PERSON] до моменту своєї смерті у 2019 році. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що проживає в селі Рошнів. Його сусідкою є [PERSON] . Йому відомо, що її чоловік [PERSON] у період з 2015 по 2017 рік фактично проживав разом зі своєю матір`ю [PERSON] у селі Суботів Галицького району Івано-Франківської області. Свідок зазначив, що йому це відомо, оскільки він неодноразово відвозив [PERSON] до зазначеного місця на власному автомобілі. Після смерті [PERSON] [INFO] [PERSON] повернувся до села Рошнів, де проживав разом із дружиною до своєї смерті. Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 05 грудня 2017 року Виконавчим комітетом Перлівецької сільської ради Галицького району Івано-Франківської області, актовий запис №6 (а.с.18). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 23 вересня 2019 року Рошнівською сільською радою Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис №13 (а.с.19). В свідоцтві про народження серії [NUMBER] виданим 12 жовтня 1955 року в с. Суботів Галицького району Станіславської області, зазначено, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] (а.с.20). Відповідно до свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] Острівською сільською Радою Галицького району Івано-Франківської області 15 вересня 1973 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 11. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини [PERSON] (а.с. 21). Згідно з свідоцтвом про зміну імені Серії [NUMBER] виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тисменицького районного управління юстиції в Івано-Франківській області [PERSON] змінив прізвище на [PERSON] про що 12 листопада 2013 року зроблено актовий запис №50 (а.с.22). Відповідно до свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] Острівською сільською Радою Галицького району Івано-Франківської області 29 жовтня 1955 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 7. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини [PERSON] (а.с. 23). 15 жовтня 2014 року секретарем виконавчого комітету Перлівецької сільської ради Галицького району Івано-Франківської області від імені [PERSON] було посвідчено заповіт у відповідності до якого вона на випадок своєї смерті, все належне їй майно заповіла [PERSON] , що підтверджується дублікатом заповіту виданим 12 червня 2018 року Перлівецькою сільською радою (а.с. 24). 15 квітня 2020 року державним нотаріусом Тисменицької районної державної нотаріальної контори Колтун С.В. [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] (а.с.25). Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №206751664 від 14 квітня 2020 року земельна ділянка площею 1,1701 га кадастровий номер 2625884900:01:003:0159 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої в урочищі «Яворець Горішній» Рошнівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с.26). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №626960 [PERSON] на підставі розпорядження Галицької райдержадміністрації від 06.11.2008р. №346 належить земельна ділянка площею 2,5869 га розташованої на території Перлівецької сільської ради Галицького району Івано-Франківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.27). В довідці №47 виданій 25.06.2025 року Рошнівським старостинським округом №8 Тисменицької міської ради зазначено, що чоловік [PERSON] [PERSON] , який помер [INFO] був постійним жителем с. Рошнів, до дня смерті проживав та був зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . На момент його смерті з ним проживали і були зареєстровані: дружина [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] та син [PERSON] (а.с.32). Постановою державного нотаріуса Тисменицької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Колтун С.В. №101/02-31 від 04 липня 2025 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] у зв`язку з тим, що померлий [PERSON] на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем [PERSON] разом однією сім`єю в спадковому будинку і в встановлений законом термін Спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини. Спадкоємцями першої черги є позивач [PERSON] та відповідачі: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які не звертались до нотаріальної контори. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз.3 п.3постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами\~ст. 29, ч.2, ст.1221 ЦК. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Частиною 1\~ст. 1296 ЦК України\~визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст. 1269\~ЦК України). Згідно з п.п.4.10 п.4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактично прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування», виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Пунктом 23 зазначеної постанови встановлено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Тобто, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно зі\~ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом. Отже, відсутність реєстрації місця проживання не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою\~статті 1268ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем. Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово вказував, що факт реєстрації місця проживання позивача за іншою адресою, ніж місце проживання й реєстрації спадкодавця, не має правового значення у таких спірних правовідносинах. Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі\~статтею 2Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою\~статті 1268ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Такі правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16, від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17, від 01 липня 2020 року у справі № 222/1109/17. В ухвалі Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 вересня 2020 року у справі № 569/15147/17, зазначено, що тлумачення\~статті 29 ЦК України\~упоєднанні зістаттями\~2,3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», у відповідній редакції та Положення про паспорт громадянина України, затвердженого\~постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ, дає підстави для висновку, що постійне місце проживання громадян України може бути підтверджено як відміткою у паспорті, так і іншими документами згідно із\~статтею 3Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17 вказав, що частина третя\~статті 1268ЦК України\~вимагаєнаявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Аналогічні правові висновки викладено Верховним Судом у постанові від 12 січня 2022 року у справі № 446/53/16-ц. Отже, під час вирішення питання, чи прийняли спадкоємці спадщину у порядку ч.3\~ст.\~1268 ЦК України, суд повинен досліджувати та встановлювати фактичне місце проживання спадкодавця на момент смерті та фактичне місце проживання його спадкоємців. У матеріалах\~справи наявна\~довідка №269 видана 05.06.2025 року Блюдниківським старостинським округом №2 Галицької міської ради про те, що на день смерті [INFO] [PERSON] фактично проживала та була зареєстрована разом із сином [PERSON] в [ADDRESS] (а.с.28). В довідці №287 виданій 24.06.2025 року Блюдниківським старостинським округом №2 Галицької міської ради зазначено, що [PERSON] з січня 2015 року постійно проживав без реєстрації із своєю мамою [PERSON] , за свої кошти здійснив поховання [PERSON] , яка померла [INFO] і похована на кладовищі с. Суботів Івано-Франківського району Івано-Франківської області (а.с.29). В довідці №288 виданій 24.06.2025 року Блюдниківським старостинським округом №2 Галицької міської ради зазначено, що [PERSON] з січня 2015 року постійно проживав без реєстрації із своєю мамою [PERSON] , за свої кошти здійснив поховання [PERSON] , яка померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с.30). В довідці №288 виданій 24.06.2025 року Блюдниківським старостинським округом №2 Галицької міської ради зазначено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом із нею проживав без реєстрації [PERSON] (а.с.31). Крім того, в судовому засіданні були допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили факт постійного проживання та ведення спільного господарства [PERSON] із померлою [INFO] [PERSON] в [ADDRESS] . Відповідно до вимог\~ст.76-83 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що встановлення вказаного факту необхідно позивачу для належної реалізації прав після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Встановити даний факт в позасудовому порядку неможливо, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог із встановленням факту проживання [PERSON] , на час відкриття спадщини [INFO] , із померлою [INFO] [PERSON] в [ADDRESS] , який знайшов своє підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами в їх сукупності та має для позивача істотне юридичне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved