Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказано, що між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] 26.02.2005р. був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис №244. Також в позові зазначено, що підставою для розірвання шлюбу між сторонами є ті обставини, що протягом їх сімейного життя стосунки між ними поступово погіршувались, і, як наслідок, це призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На даний час сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують та спільного господарства не ведуть. Примирення та збереження їх сім`ї неможливе. Тому позивач просить суд шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] розірвати, не надаючи їм строк на примирення. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.09.2025р. відкрито провадження по справі і визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Дмитрик С.В. не з`явились. При цьому, 01.10.2025р. позивачем та його представником було подано до суду заяву, в якій вони просять суд розглянути справу №711/8558/25 за позовом до [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу без участі сторони позивача, позовні вимоги просять задовольнити. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилась, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку - шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем її проживання. Додатково судом вживались заходи з повідомлення відповідачки шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на веб-сайті суду. Отже, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, відповідачка не з`явилась в судове засідання та не повідомила про причини неявки, внаслідок чого на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею\~110\~СК\~України,\~один з подружжя має право пред`явити до суду позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК\~України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що 26.02.2005р. між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис №244. На теперішній час подружні відносини між сторонами не підтримуються, шлюб носить формальний характер. Спільне господарство не ведеться. Враховуючи викладені вище обставини, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки його перебування у шлюбі з відповідачкою не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, а за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому, варто звернути увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідачкою не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачкою вимог та встановлені судом обставини спірних правовідносин. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивач [PERSON] , на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати відповідного судового збору при подачі даного позову до суду /а.с. 7/, який складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1\~211,20 грн.) Оскільки позовні вимоги позивача задоволено, судовий збір у розмірі 1\~211,20 грн. підлягає до стягнення із відповідачки [PERSON] на користь держави.

Outcome: approved