Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області від представника позивача адвоката Юрченко А.І. надійшла позовна заява [PERSON] до Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та встановлення родинних відносин. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер рідний дядько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 25 грудня 2023 року. За життя спадкодавець уклав заповіт, який був посвідчений секретарем Лебедівської сільської ради Фурс В.П. 21.02.2007 року за реєстровим № 76, згідно якого він заповідав позивачу належний йому житловий будинок, що знаходиться у [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,47 га, що знаходиться біля будинку за цією ж адресою, та все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день його смерті. Спадкодавець одружений не був, дітей теж немає. Спадкоємці першої черги спадкування за законом, які мали би право на обов`язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту, відсутні. У квітні 2025 року за оформленням своїх спадкових прав позивач з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця звернувся до приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Кравченко О.В., на підставі чого було заведено спадкову справу № 12/2025. Однак, позивачу відмовлено в оформленні спадщини, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку подачі заяви про прийняття спадщини та відсутністю належним чином оформлених документів, які свідчать про його родинні відносини із спадкодавцем. Представник позивача зауважила, що позивач своєчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, оскільки цьому завадили об`єктивні причини, а саме запровадження в Україні із 24.02.2022 року військового стану, у зв`язку з чим позивач разом з сім`єю змінив місце проживання. Через регулярні повітряні тривоги та ракетні обстріли, відключення державних реєстрів, світла та проблем з транспортом, з об`єктивних причин було обмежене право позивача на звернення із заявою про прийняття спадщини у встановлені законом строки. Отже, за викладених обставин позивач не може захистити своє порушене право як спадкоємця у позасудовому порядку, змушений звернутися до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті рідного дядька та встановлення факту родинних відносин, що є необхідним для подальшого оформлення спадкових прав після смерті спадкодавця. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 09.06.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання та витребувано у приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Кравченко О.В. (вул. Б. Хмельницького, буд. 2, приміщення 52, м. Вишгород, 07301) належним чином завірену копію спадкової справи № 12/2025 до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] . 08 липня 2025 року на виконання ухвали судді від 09 червня 2025 року від приватного нотаріуса Кравченко О. до суду надійшла копія спадкової справи №12/2025 від 30 квітня 2025 року до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 21.07.2025 року підготовче провадження у цивільній справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача у судовому засідання позовні вимоги повністю підтримала та просила їх задовольнити з наведених у позові підстав. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що був другом та сусідом померлого [PERSON] у с. Лебедівка. Зазначив, що знає позивача [PERSON] 10-15 років. У померлого [PERSON] був рідний брат [PERSON] , батько позивача, який є померлим, однак особисто знайомий з ним не був. Свідок зазначив, що позивач називав померлого [PERSON] дядьком. Позивач кожні вихідні приїжджав до нього в гості. Похованням померлого [PERSON] також займався позивач. Підтвердив, що позивач [PERSON] є племінником померлого [PERSON] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що були із померлим [PERSON] сусідами, далекими родичами та друзями. Зазначила, що знає позивача [PERSON] та померлого [PERSON] з 2000 року. Померлий [PERSON] був троюрідним дядьком та хрещеним її чоловіка. У померлого [PERSON] був рідний брат [PERSON] , батько позивача, який також помер. Свідок зазначила, що позивач називав померлого [PERSON] дядьком. Позивач часто приїжджав до нього в гості. Похованням померлого [PERSON] також займався позивач. Підтвердила, що позивач [PERSON] є племінником померлого [PERSON] . Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають повному задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено, що згідно з свідоцтва про народження Відділу актів громадянського стану Народного комісаріату внутрішніх справ СРСР № 212508, [INFO] народився [PERSON] , та свідоцтва про народження Відділу актів громадянського стану Народного комісаріату внутрішніх справ УСРР № 8, [INFO] народився [PERSON] , батьками яких вказані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 24 березня 1962 року Дарницьким бюро ЗАГС м. Київ (повторно), [INFO] народився [PERSON] , батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23.08.1999 року. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00050926995 від 30.04.2025 року та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.12.2023 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. Відповідно до копії довідки № 10783394 від 30.05.2006 року КП «Вишгородське бюро технічної інвентаризації» право власності на будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний № 14914260 зареєстровано за [PERSON] . Форма власності\~приватна.\~Підстава виникнення\~права власності рішення суду від 25.04.2006 року. Як убачається з державних актів на право приватної власності на земельні ділянки серій ЯД № 721203 та ЯД № 721204 на підставі рішення 14 сесії IV скликання від 05.01.2005 р. № 79 [PERSON] був власником земельної ділянки площею 0,2500 га, та земельної ділянки площею 0,2232 га, для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Також,\~як убачається\~із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] був власником автомобіля марки ВАЗ 210430-20, реєстраційний номер [NUMBER] . За життя [PERSON] , [INFO] , склав заповіт від 21 лютого 2007 року, який був посвідчений секретарем Лебедівської сільської ради Фурс В.П. та зареєстрований в реєстрі за № 76, згідно якого він заповів своєму племіннику [PERSON] належний йому житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,47 га, що знаходиться біля будинку за цією ж адресою, та все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день його смерті. Матеріалами спадкової справи № 12/2025 підтверджується, що 30 квітня 2025 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Кравченко О.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 02 травня 2025 року [PERSON] , яка діє від імені та в інтересах [PERSON] на підставі довіреності звернулася до приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Кравченко О.В. з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно. Однак, постановою приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Кравченко О.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини та відсутністю належним чином оформлених документів, які свідчать про його родинні відносини із спадкодавцем. З довідки № 41 від 26.03.2025 року виданої старостою Лебедівського старостинського округу № 4 Пірнівської сільської ради ради Вишгородського району Київської області Кисіля В., вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проживав та був зареєстрований у [ADDRESS] по день смерті [INFO] . На день його смерті у вказаному житловому будинку за вказаною адресою був зареєстрований один. З акту про встановлення фактів від 30.04.2025 року, складеним депутатом Пірнівської сільської ради Київської області у присутності сусідів свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] убачається, що [PERSON] , [INFO] , дійсно являється племінником [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , останнє місце проживання якого було за адресою: [ADDRESS] , оскільки рідним братом [PERSON] був батько заявника - [PERSON] , [INFO] , померлий [INFO] . Також, як вбачається з відповіді Державного аріву Київської області Київської обласної військової адміністрації № 08-08/731 від 15.04.2025 року, книги актових записів про народження по с. Лебедівка Вищедубечанського (Вишгородського) району Київської області за 1935 і 1940 роки відсутні (на зберігання не віддавалися), у зв`язку з чим підтвердити факти народження [PERSON] у 1935 році та [PERSON] у 1940 році неможливо. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Також згідно з ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти,від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. У даному випадку встановлення факту родинних відносин має для позивача юридичне значення, оскільки підтверджує його право на спадкування після смерті [PERSON] . Той факт, що померлий [PERSON] був рідним дядьком позивача [PERSON] , а він його племінником, підтверджується зібраними по справі доказами та показаннями свідків, допитаних в судовому засіданні. Отже беручи до уваги подані докази на підтвердження факту, що [PERSON] є племінником [PERSON] та спадкоємцем після його смерті і враховуючи, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, вимога в частині встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню. Крім того, згідно ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Частиною 3 зазначеної статті передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснено Верховним Судом України у п.26 постанови Пленуму від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» суди відкривають провадження у справі за позовом особи про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця за місцем відкриття спадщини, наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку про прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Згідно зі ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан, який неодноразово було продовжено. Аналіз перевірених і оцінених в судовому засіданні доказів переконує суд, що пропущений позивачем шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини зумовлений військовою агресією та введенням воєнного стану в Україні, що стало причиною вимушеного переїзду позивача та його родини. Через регулярні повітряні тривоги та ракетні обстріли, відключення державних реєстрів, світла та проблем з транспортом, з об`єктивних причин було обмежене право позивача на звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті його дядька [PERSON] у встановлені законом строки. Доказів, які в б свідчили про те, що вказані обставини не відповідають дійсності під час розгляду справи отримано не було. Отже, враховуючи вищевикладене, суд визнає зазначені обставини, які стали причиною пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини - об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, а тому вважає, що є достатні підстави для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] терміном у два місяці, який суд вважає достатнім для подання ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, позов належить задовольнити у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved