Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 17.07.2025 звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з останньої на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 43340,00 грн., судовий збір в розмірі 2422,40 та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. Як на підставу позовних вимог позивач вказує, що 23.10.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит №4435617, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 10000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредит,сплатити комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом на умовах та в строки, передбачені договором. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання, надавши позичальнику кредитні кошти, проте [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконувала, внаслідок утворилась заборгованість в розмірі 43340,00 грн., з яких: 10000,00 грн.\~- заборгованість за тілом кредиту, 32640,00 грн. - заборгованість за процентами, 700,00 грн. заборгованість за комісією. 09.02.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 80-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які являлися боржниками ТОВ «МІЛОАН» за кредитними договорами, в тому числі до відповідача [PERSON] за кредитним договором №4435617 від 23.10.2021. Ухвалою від 25.08.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, задоволено клопотання позивача про витребування доказів у АТ «ПУМБ», розгляд справи призначено на 23.09.2025 (а.с.58-59), проведення якого відкладено за клопотанням представника відповідача на 14.10.2025. 03.09.2025 на виконання ухвали від 25.08.2025 від АТ «ПУМБ» надійшла витребувана судом за клопотанням позивача інформація (а.с.68). Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив до суду клопотання, в якому просить розглядати справу за його відсутності. Також вказав, що не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.83). Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Лук`янчук Ю.В. про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином (а.с.80,85), однак в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань від них не надходило, відзив на позовну заяву не подавався. За таких обставин, з урахуванням положень\~статті 280 ЦПК України, суд протокольно ухвалив розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог\~статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд,\~дослідивши надані\~сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та таке встановлено судом, 23.10.2021 [PERSON] на сайті miloan.ua створила анкету-заяву на кредит № 4435617, сума кредиту 10000,00 грн., строк кредиту 30 днів з 23.10.2021, дата повернення кредиту 22.11.2021, сума до повернення 13340,00 грн., за якою того ж дня погоджено надання кредиту за замовлену суму в розмірі 10000,00 грн. (а.с.16). В цей же день 23.10.2021 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» укладено договір про споживчий кредит №4435617 (а.с.17-21). Згідно п. 1.1. договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. договору сума (загальний розмір) кредиту становить 10000,00 грн., кредит надається строком на 30 днів з 23.10.2021 (строк кредитування) (п. 1.3.). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 22.11.2021 (п. 1.4.). Загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника за кредитом, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) становить 3340,00 грн. (п. 1.5.). Комісія за надання кредиту 700,00 грн., нараховується за ставкою 7,00 відсотків від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1.). Проценти за користування кредитом\~2640,00 грн., які нараховуються а ставкою 0,88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2.). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6.). Згідно п. 2.1. Кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Пунктом 2.3. кредитного договору передбачено порядок його пролонгації. Зокрема, позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на веб-сайті товариства і є невід`ємною частиною цього договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за ставкою, визначеною пунктом 1.5.2. договору (пункт 2.3.1.1 Договору). Пунктом 2.3.1.2 визначено пролонгацію на стандартних (базових) умовах : позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в пункті 1.6 цього договору. Розділом 4 Договору передбачено відповідальність сторін. Згідно з п. 4.2. договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору кредитодавець, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст.625 ЦК України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору. Обов`язок позичальника із сплати таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця. Відповідно до п. 6.1. цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Кредитодавця та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Пунктом 6.3 кредитного договору передбачено, що приймаючи пропозицію ТОВ «Мілоан» про укладання цього кредитного договору позичальник погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) Договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору. Відповідно до п. 6.5. цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження того, що відповідач уклав із ТОВ «Мілоан» електронний договір та підписав такий у порядку, визначеному статтею 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» (аналогом ЕЦП одноразовим ідентифікатором J87480 а.с.24), а тому за правовими наслідками цей договір прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Підписанням договору відповідач усвідомлено погодилася з викладеними в ньому умовами, включаючи строки кредитування, розмір кредиту, комісії за надання кредиту та процентної ставки, порядок її нарахування та орієнтовну загальну вартість кредиту, що відповідає принципу свободи договору з урахуванням рівності статусу сторін такого договору. Позивачем надано Паспорт споживчого кредиту №4435617, в якому зазначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію (а.с.23), а також Графік платежів, відповідно до якого загальна вартість кредиту становить 13340,00 грн., з яких 10000,00 грн. сума кредиту за договором, 2640,00 грн. проценти за користування кредитом, 700,00 грн. комісія за надання кредиту (а.с.22). Платіжним дорученням 59402341 від 23.10.2021, підтверджується перерахування коштів в сумі 10000,00 грн. платник ТОВ «Міолан», отримувач [PERSON] , призначення платежу: кошти згідно договору 4435617; кредит.рах.: [NUMBER] (а.с. 25). Окрім того, згідно наданої АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» інформації від 27.08.2025, на ім`я [PERSON] в Банку була випущена платіжна картка [NUMBER] , на яку через сервіс іншого банку 23.10.2021 надійшли грошові кошти в сумі 10000,00 грн. (а.с.68). З відомості про щоденні нарахування та погашення ТОВ «Мілоан» по кредитному договору 4435617 вбачається, що [PERSON] 23.10.2021 надано кредит у розмірі 10000,00 грн. та одночасно нараховано комісію за оформлення кредиту в розмірі 700,00 грн. З 24.10.2021 по 22.11.2021 нараховані проценти згідно п. 1.5.2. договору у розмірі 88,00 грн. на день, з 23.11.2021 по 21.01.2022 нарахування процентів згідно п.п. 1.6, 2.3.1.1 договору по 500,00 грн. на день (а.с. 26-27). Отже наведені обставини укладання договору виконання кредитором обов`язку із надання грошових коштів у кредит, та невиконання відповідачем позичальником обов`язку із їх повернення та сплати відсотків, є встановленими судом й відповідачем не спростовані. 09.02.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 80-МЛ, відповідно до умов якого кредитор ТОВ «Мілоан» передало (відступило) за плату, а новий кредитор ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» приймає належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними в реєстрі боржників (а.с.28-32). За відступлення права вимоги згідно договору відступлення прав вимоги № 80-МЛ від 09.02.2022 ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» сплатило ТОВ «Мілоан» узгоджену в п. 7.1. договору суму 3304285,52 грн. згідно платіжного доручення № 66410 від 09.02.2022 (а.с. 33 на звороті), та заактовано передачу Реєстру Боржників Кредитора від 09.02.2022, кількість боржників 3146 (а.с.33). З витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 80-МЛ від 09.02.2022 вбачається, що під № 2657 вказана [PERSON] , номер договору 4435617 від 23.10.2021, дата закінчення договору 22.11.2021, сума виданого кредиту 10000,00 грн., сума заборгованості за яким складає 43340,00 грн., з яких: 10000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 32640,00 грн. залишок по відсотках; 700,00 грн. залишок по комісії (а.с. 32 на звороті). Відтак право вимоги за кредитним договором № 4435617 від 23.10.2021 були передані ТОВ «Мілоан» на користь ТОВ «Фінансова Компапнія «Кредит-Капітал» на підставі реєстру прав вимог, який оформлений належним чином. 09.07.2025 ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» направлено [PERSON] досудову вимогу про необхідність погасити існуючу заборгованість по кредиту (а.с.34), що підтверджується описом вкладення Укрпошти (а.с.40). Відповідно до\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідності до\~статті 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша\~статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2, 4 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис.\~\~Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.\~\~Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору. Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1 ст. 11). Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті (ч. 3 ст. 11). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту (ч. 7 ст. 11). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.\~\~Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч. 12 ст. 11). З договору про споживчий кредит № 4435617, укладеного 23.10.2021 між [PERSON] з ТОВ «Мілоан», вбачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Оскільки даний договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через особистий кабінет, та [PERSON] підписала його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, тому без отримання відповідного ідентифікатора, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений. Аналогічні висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі\~Закону України «Про електронну комерцію», викладені Верховним Судом у постановах 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, від 07.10.2020 у справі № 132/1006/19, від 28.04.2021 у справі № 234/7160/20, від 01.11.2021 у справі № 234/8084/20, від 14.06.2022 у справі № 757/40395/20, від 08.08.2022 у справі № 234/7298/20 та ін. Отже, відповідач уклала електронний договір підписавши такий у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (електронним підписом одноразовим ідентифікатором), а тому договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Перерахування [PERSON] кредитних коштів у розмірі 10000,00 грн. на кредит.рах. [NUMBER] підтверджується Платіжним дорученням 59402341 від 23.10.2021 (а.с. 25), а також інформацією АТ «ПУМБ» про те, що на ім`я [PERSON] в Банку було випущено банківську карту № [NUMBER] , на яку 23.10.2021 здійснено переказ коштів в сумі 10000,00 грн. (а.с.68), суд враховує, зокрема, що кредитні кошти отримані саме у дату укладення кредитного договору та у розмірі, що встановлений п. 1.2 кредитного договору. Щодо переходу до ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» права вимоги за кредитним договором, укладеним з відповідачем, суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У постанові від 18.10.2023 у справі № 905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 у справі № 334/6972/17, від 27.09.2021 у справі № 5026/886/2012 тощо). У справі, що розглядається, право вимоги до відповідача підтверджується договором про відступлення прав вимоги №80-МЛ від 09.02.2022, актом приймання-передачі реєстру боржників та витягом з реєстру боржників, які засвідчені належним чином, містять підписи обох сторін договорів, а також платіжним дорученням №66410 від 09.02.2022 про плату згідно договору відступлення прав вимоги №80-МЛ, отже ці документи є належними доказами переходу права вимоги від первісного до нового кредитора. Отже, з огляду на наведені обставини та докази у справі, вбачається, що відбулася заміна кредитодавця на підставі укладеного договору відступлення прав вимоги та реєстру боржників, а тому до ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором від 4435617 від 23.10.2021, укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст.\~1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості. Верховний Суд у постанові від 25.01.2023 у справі № 209/3103/21 вказав, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», доказів, які б спростовували установлені судом обставини на підставі доказів наданих стороною позивача, відповідачем не надано та не спростовано розмір заборгованості, заявлений позивачем. На підставі наведеного вище, виходячи з «балансу ймовірностей» як стандарту доказування, котрий ЄСПЛ у рішенні «J.K. AND OTHERS v. SWEDEN» (заява № 59166/12) від 23.08.2016 визнає притаманним саме цивільним справам, відповідно до якого доведення факту вважається виконаним, якщо на підставі поданих доказів можна зробити висновок, що факт швидше мав місце, ніж не мав, суд доходить до висновку, що [PERSON] 23.10.2021 отримала кредит в розмірі 10000,00 грн., однак в порушення умов договору свої зобов'язання за договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість, право вимоги якої первісним кредитодавцем ТОВ «Мілоан» переуступлено ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» за договором №80-МЛ від 09.02.2022. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», просило стягнути з відповідача\~заборгованість у розмірі 43340,00 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 10000,00 грн.; заборгованості за процентами 32640,00 грн.; заборгованості за комісією - 700,00 грн. Між тим, щодо суми заборгованості, що підлягає стягненню, суд виходить з такого. Пунктом 1.5.2 кредитного договору передбачено, що проценти за користування кредитом: 2640,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. При цьому, як вбачається з договору, сторони погодили, що кредит надається строком на 30 днів: з 23.10.2021 по 22.11.2021 (а.с.17). Отже, за таких умов договору, які були погоджені сторонами, кредитор має право нараховувати відсотки за договором лише 30 днів, починаючи з дня укладення договору. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Нацбанку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У пунктах 91-93 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Оскільки п. 1.4 договору про споживчий кредит № 4435617 від 23.10.2021 термін повернення кредиту визначено 22.11.2021, тому правові підстави для стягнення заборгованості по відсоткам з 23.11.2021 по 21.01.2022 відсутні. Суд звертає увагу на те, що позивачем відповідно до частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України не надано суду доказів, що строк кредитування відповідача за договором про споживчий кредит № 4435617 від 23.10.2021 був пролонгований відповідно до п.2.3 договору, зокрема, не було надано оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією) (передбачено п. 2.3.2, п. 4.2 договору), тому строк кредитування становив 30 днів, а саме по 22.11.2021. До того ж, саме така дата закінчення договору 22.11.2021 вказана й у витязі з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №80-МЛ від 09.02.2022 між первісним кредитором ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (а.с. 32 на звороті). Станом на 22.11.2021 [PERSON] мала заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом за ставкою 0,88 % від суми кредиту (що становить 146,08 грн.) в розмірі 2640,00 грн. (88,00 грн.*30 днів), і саме такий розмір відсотків вказаний у п. 1.5.2 договору та графіку платежів (а.с.22). Як вже зазначалось, будь-якого іншого графіку платежів, складеного у зв`язку з пролонгацією кредитного договору, позивачем не надано. З урахуванням викладеного з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Договором про споживчий кредит № 4435617 від 23.10.2021 у відповідності до умов вказаного договору у розмірі 13340,00 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту 10000,00 грн., за процентами 2640,00 грн. та за комісією 700,00 грн. Вирішуючи питання судових витрат суд зазначає наступне. Матеріали справи містять платіжну інструкцію № 15373 від 11.07.2025 (а.с.6), що підтверджує понесення позивачем судових витрат пов`язаних зі сплатою судового збору у розмірі 2422,40 грн. Також матеріали справи містять докази понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу : копію договору про надання правової допомоги №0107 від 01.07.2025, укладеного між АО «Апологет» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (а.с.37); копію Акту № 569 від 06.07.2025 наданих послуг на суму 8000,00 грн. (а.с.38) та детальний опис наданих послуг до Акту №569 (а.с.38 на звороті), ордер на надання правничої допомоги адвокат Усенко М.І. (а.с.39). Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, якщо, на її думку, є недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 06.12.2019 у справі № 910/353/19, а також у постанові Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 910/7586/19. Разом з тим, сторона відповідача не скористалася правом на подання клопотання про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено частково з відповідача на користь позивача підлягає стягненню : - судовий збір в розмірі 745,61 грн. (13340,00 /43340,00 х 2422,40); - витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2462,39 грн. (13340/43340 х 8000).

Outcome: partial