Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулися до суду із позовом у якому просять суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за Договором позики № 77291947 від 19.10.2021 в розмірі 50\~842,01 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову вказує, що 19.10.2021 року відповідач\~ [PERSON] уклала з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договір позики № 77291947. Договір підписано електронним підписом боржника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на мобільний номер відповідача. Кошти за умовами договору передаються на банківський картковий рахунок позичальника. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого право грошової вимоги\~ до\~ боржника за вказаним вище договором позики перейшло до позивача. Так, зазначає, що відповідно до реєстру боржників №11 від 27.10.2023 року до договору факторингу 14/06/21, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 50\~842,01 грн., з яких:\~ 17 004 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;\~ 33\~838,01\~ грн. - сума заборгованості за відсотками. Позивач вказує, що відповідач [PERSON] належним чином не виконала взятих на себе зобов`язань за укладеним вище договором щодо повернення кредитів, сплати відсотків, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, право стягнення на які набув позивач. У зв`язку з чим, з метою відшкодування заборгованості звернувся до суду з цим позовом. Представник позивача у судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У позові вказав про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, а тому суд розглянув справу без участі позивача. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Пояснила, що кошти у розмірі 17004 грн. отримала. Проте не погоджується із зазначеним у позові розміром заборгованості, частину коштів погашала. Розмір відсотків є неспівмірним із сумою боргу. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 19 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] укладено договір позики №77291947, який підписаний одноразовим електронним ідентифікатором. (а.с. 17-20). За умовами договору сума позики становить 17 004 грн. Позика надається строком 30 днів, зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 1,99 % в день. Дата повернення позики 18.11.2021. Відповідно до п. 1 Договору позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Матеріали справи не містять письмових доказів на підтвердження перерахування коштів відповідачу первісним кредитором. Разом із тим відповідач у судовому засіданні підтвердила отримання коштів у розмірі 17\~004 грн. Відповідно до змісту договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року та з урахуванням додаткової угоди №12 від 27.10.2023 укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) слідує, що фактор зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату, а Клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою) та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком №1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до витягу з реєстру боржників № 11 від 27.10.2023 до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року слідує, що відповідач [PERSON] вказана боржником за договором позики №77291947, розмір боргу становить 50\~842,01 грн., з яких: 17 004 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 33\~838,01 грн. - сума заборгованості за відсотками. (а.с. 11) За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно статті 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст. 1077 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що між відповідачем та первісним кредитором ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» в електронній формі укладено договір позики № 7291947 від 19.10.2021 шляхом його підпису одноразовими електронним ідентифікатором. Отримання коштів підвердила у судовому засіданні і відповідач. Разом із тим досліджуючи питання щодо наявності заборгованості у відповідача перед позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суд враховує наступне. Відповідно до змісту договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року та з урахуванням додаткової угоди №12 від 27.10.2023 укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) слідує, що фактор зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату, а Клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою) та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. У розділі 1 договору факторингу №14/06/21 сторони визначили основні терміни, що використовуються у договорі вказано, що право вимоги це право грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі договору позики. Договір позики між боржником та первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» укладено 19.10.2021 року, а договір факторингу №14/06/21 укладений між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та позивачем 14.06.2021 року, тобто до укладення договору позики. Разом із тим Верховний Суд неодноразово зазначав, що належними доказами, які засвідчують набуття прав вимоги за кредитним договором є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 у справі № 334/6972/17, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.12.2021 у справі № 911/3185/20). Договір факторингу№14/06/21 наданий позивачем суду не в повному обсязі і предметом договору факторингу є право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав, а не виникну у майбутньому. При цьому позивачем до\~матеріалів справине долучено доказів на підтвердження оплати за договором факторингу здійснені клієнтом на користь фактора, як на час його укладення у 2021 році, так і після укладення додаткових угод зокрема у 2023 році. Тобто позивач не довів належними та допустимими доказами факт набуття права вимоги до відповідача за договором позики № 77291947 від 19.10.2021. З огляду на вказане вище суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Враховуючи положення статті 141 ЦПК України та висновки суду про відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати понесені стороною позивача розподілу не підлягають. Враховуючи викладене вище на підставі ст.ст. 512,526, 1046, 1049,1054 ЦК України\~ та

Outcome: dismissed