Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

14 травня 2025 року позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить зняти арешт на земельні ділянки: площею 1,3986 га кадастровий номер 7422782000:03:001:1003, площею 0,6915 га кадастровий номер 7422782000:02:001:1902 та площею 1,1298 га кадастровий номер 7422782000:02:001:1903 цільове призначення яких, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Виблівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, що належали померлому [PERSON] на підставі розпорядження №426 від 26.09.2018 та визнати за нею право власності на вищевказані земельні ділянки в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] .. В обґрунтування позовних вимог вказує, що [INFO] помер її син [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої, крім іншого, входять земельні ділянки: площею 1,3986 га кадастровий номер 7422782000:03:001:1003, площею 0,6915 га кадастровий номер 7422782000:02:001:1902 та площею 1,1298 га кадастровий номер 7422782000:02:001:1903 цільове призначення яких, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Виблівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області. Позивач спадщину після [PERSON] прийняла. Коли ж позивач звернулася до нотаріуса з приводу оформлення права на спадщину на вказані земельні ділянки, оскільки було отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідно до якої на все нерухоме майно [PERSON] накладено арешт на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Куликівського районного управління юстиції б/н від 22.11.2010. Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавчі провадження по виконанню судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) відносно [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою, [ADDRESS] на виконанні у Чернігівському відділі державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не перебувають. Крім того, Чернігівський відділ державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надати більш детальну інформацію не має можливості у зв`язку із знищенням завершених виконавчих проваджень переданих до архіву. Ухвалою суду від 15.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 12 червня 2025 року. Відповідач Куликівська селищна рада надала відзив на позовну заяву в якому вказує про повне визнання позову в частині визнання права власності на земельні ділянки та вказує, що позовна вимога про зняття арешту з майна [PERSON] пред`явлена до Куликівської селищної ради як до неналежного відповідача, тому Куликівською селищною раною не визнається. Просить справу розглянути за відсутності представника Куликівської селищної ради. Розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням представника позивача. Ухвалою суду від 05.08.2025 та 26.08.2025 в підготовчому судовому засіданні оголошувалася перерва для витребування додаткових доказів. Ухвалою суду від 24.09.2025 закрито підготовче провадження та призначеного справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав заяву в якій просив справу розглядати за відсутності сторони позивача. Третя особа, приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренко Є.П. в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати за його відсутності. Третя особа, Чернігівський відділ державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління юстиції свого представника в судове засідання не направила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані докази, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 8). Позивач є матір`ю померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00019966068 від 17.04.2018 та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.9-11). За життя [PERSON] заповіт не склав (а.с. 39). Після смерті\~ [PERSON] \~відкрилась спадщина,\~до складу\~якої входять площею 1,3986 га кадастровий номер 7422782000:03:001:1003, площею 0,6915 га кадастровий номер 7422782000:02:001:1902 та площею 1,1298 га кадастровий номер 7422782000:02:001:1903 цільове призначення яких, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Виблівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області (а.с. 14-16). Після смерті [PERSON] спадщину прийняла позивач, подавши відповідну заяву приватному нотаріусу Чернігіського районного нотаріального округу Пономаренку Є.П. (а.с. 30). Нотаріус повідомив про неможливість вчинення нотаріальної дії та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказані земельні ділянки, оскільки нотаріусом було отримано\~інформацію з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно,\~де було\~виявлено арешт\~на все\~майно,\~накладене Відділом\~державної виконавчої\~служби Куликівського\~управління юстиції\~на підставі\~постанови про\~накладення арешту\~на майно\~боржника від\~22.11.2010,\~власник:\~ [PERSON] ,\~ [ADDRESS] .\~Місце проживання\~боржника,\~вказане в\~постанові,\~тотожним з\~місцем проживання\~на дату\~смерті спадкодавця,\~що є\~підставою вважати,\~що це\~тотожні особи (а.с.12). Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавчі провадження по виконанню судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) відносно гр. [PERSON] , [INFO] зареєстрованого за адресою, [ADDRESS] на виконанні у Чернігівському відділі державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не перебувають. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, відносно [PERSON] наявний арешт нерухомого майна зареєстрований 22.11.2010 за №10516860. Надати більш детальну інформацію не має можливості у зв`язку зі знищенням виконавчих проваджень переданих до архіву. Стаття 1216 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідність дост.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають батьки спадкодавця. Відповідно до ст.41 Конституції України, ч. 1 ст.319, ч. 1 ст.321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, є зокрема, визнання права. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05,2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивач прийняла спадщину після смерті спадкодавця відповідно до вимог ст.1269ЦК України шляхом звернення до нотаріуса із відповідною заявою. Відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5, видача свідоцтва про право власності на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 328Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, єдиним способом реалізації позивачем своїх спадкових прав після смерті сина є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку. Як вже вище зазначалось, що перепоною у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно є арешт накладений на все нерухоме майно спадкодавця. Виходячи з наведеного, основним позасудовим способом оформлення права власності на майно в порядку спадкування за законом є отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса. Наявність арешту на майно спадкодавця перешкоджає позивачу, як спадкоємцю за законом, оформити спадщину на майно, яке останній успадкував в порядку ст.1268ЦК України після смерті свого батька та є підставою затримки у видачі свідоцтва про право на спадщину до його зняття. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Закон передбачає конкретний перелік випадків, коли арешт знімається виконавцем, а в інших випадках, такий арешт знімається судом. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 39 ЗУ "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Згідно зі ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Таким чином, враховуючи те, що арешт на майно померлого [INFO] [PERSON] , накладений відділом державної виконавчої служби Куликівського районного управління юстиції на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н від 22.11.2010 залишився не знятим, а також, враховуючи неможливість його зняття в позасудовому порядку, та те, що вказаний арешт унеможливлює оформлення позивачем її спадкових прав, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved