Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення з останнього аліментів на її користь для утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частки від усіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення кожною дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Однак спільне життя позивача з відповідачем не склалось через відсутність взаємопорозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини, у зв`язку з чим шлюб було розірвано згідно із рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 26.03.2024р. Наразі позивач, відповідач та їх спільні діти мешкають разом, оскільки відповідач власного житла не має. Між тим відповідач не приймає ніякої участі у вихованні, розвитку та утриманні дітей. Вона із власних заощаджень, самостійно, забезпечує дитину належними житловими умовами, якісним медичним обслуговуванням, а також її фізичний та культурний розвиток. Окрім того позивач зазначає, що син [PERSON] , [INFO] , має встановлений з 2021 року діагноз "Фокальна симптоматична епілепсія з комплексними парцитальними нападами", отже для підтримки належного стану здоров`я дитини потрібні значні додаткові кошти. Враховуючи викладене, беручи до уваги, що відповідач є фізично здоровим та працездатним чоловіком, працевлаштований, має стабільний заробіток, не має інших дітей, володіє на праві власності нерухомим майном, а також з огляду на те, що батьки рівні у виконанні обов`язку щодо утримання дитини, за такого позивач просить стягнути аліменти саме у зазначеному вище розмірі. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Суд встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 березня 2024 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Судом досліджено свідоцтво про народження серії [NUMBER] згідно якого [PERSON] народився [INFO] , в графі батько [PERSON] , мати [PERSON] . Судом досліджено свідоцтво про народження серії [NUMBER] згідно якого [PERSON] народився [INFO] , в графі батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно з частинами першою та другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною першою статті 51 Конституції України та статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Способи виконання цього обов`язку визначаються за домовленістю між ними. Положеннями частин першої та другої статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст. 182\~СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно зі ст. 182, ч. 1 ст. 183 СК України частка\~заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182\~СК України мінімальний\~розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд бере до уваги, що відповідач заперечень до суду стосовно вимог позову не надав, перебуває у працездатному віці. При визначенні розміру аліментів суд виходить також з того, що ст. 161 ЦПК передбачено можливість звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Тобто законодавством закріплено можливість стягнення на двох дітей аліментів в розмірі 1/3 від усіх видів заробітку боржника. Крім того, суд не бере до уваги доводи позивача про необхідність стягнення аліментів в збільшеному розмірі у зв`язку з хворобою дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки закондавством визначено можливість стягнення додаткових витрат на дитину викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (ст. 185 СК України). Виходячи із принципів розумності, беручи до уваги, що позивач розрахунку щодо необхідності визначення розміру аліментів у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку відповідача до суду не надала, враховуючи наявність обов`язку у матері утримувати дітей, суд вважає що з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивача у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 10.09.2025 року і до досягнення дітьми повноліття. У відповідності з положеннями ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved