Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, в якому зазначила, що від шлюбу з відповідачем у неї є донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 19.12.2019 з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На даний час для утримання дитини така сума не є достатньою. Позивачка просила змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частина з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 13 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі. Позивачка [PERSON] подала клопотання про розгляд справи у її відсутність. Відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, де вказав, що проти позову не заперечує та просить у зв`язку із визнанням позову стягнути з нього половину судового збору. Суд, перевіривши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. У [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася дочка [PERSON] . Рішенням Люботинського\~міського суду\~Харківської області\~від 19.12.2019\~року з\~ [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (набула чинності для України 27 вересня 1991 року) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з\~ст. 51 Конституції України\~та\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3\~ст.181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. На підставі ч.1\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2\~ст.182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як витікає з підпункту 4 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3\~ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV «Про виконавче провадження»\~він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та необхідно змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 19.12.2019 року та стягувати, починаючи з моменту ухвалення даного рішення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачка відповідно\~до ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» звільнена від сплати судового збору за подання до суду даного позову. Згідно положень ч.1 ст.142 ЦПК України, з врахуванням визнання позову відповідачем, яке було заявлено до початку розгляду справи по суті, суд вважає можливим стягнути з нього на користь держави 50% судового збору (який за даною категорією справ у 2024 році становить 1211,20 грн), що дорівнює 605,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved