Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.07.2021 між ТОВ "Кредитсервіс" (Кредитодавець) та [PERSON] (Позичальник) укладено електронний Кредитний договір № 210715-004 (Кредитний договір), за умовами якого Кредитодавець надає Позичальнику кредит у розмірі 34 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит Кредитодавцю та здійснити оплату за користування кредитом на умовах, передбачених Договором. Позивач надав відповідачу на його банківський рахунок кредит у розмірі 34 000,00 грн строком до 15.07.2022 з урахуванням стягнутої одноразової комісії за видачу кредиту у розмірі 2 550,00 грн. Позивач зазначає, що станом на 07.06.2023 заборгованість відповідача перед позивачем за Кредитним договором становить 76 450,00 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 25 450,00 грн, простроченої заборгованості за процентами у розмірі 48 450,00 грн, строкової заборгованості за процентами у розмірі 2 550,00 грн. У зв`язку з тим, що заборгованість за Кредитним договором не погашена позивач просив стягнути із [PERSON] га свою користь заборгованість за Кредитним договором за період із 15.07.2021 по 07.06.2023 у розмірі 76 450,00 грн, судовий збір у розмірі 2 684,00 грн, витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. Ухвалою суду від 16.08.2023 указану позовну заяву було залишено без руху із наданням строку для виправлення її недоліків. Ухвалою суду від 01.09.2023 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 04.10.2023 №00041693327, наданим Городищенським відділом ДРАЦС у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Ухвалою суду від 25.10.2023 провадження у справі зупинено до залучення до участі у справі правонаступника(ів) померлого [INFO] відповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 15.11.2024 провадження у справі було поновлено та витребувано у приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Кравчук Т.І. копію спадкової справи № 16/2024, заведеної 25.01.2024 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 25.12.2024 постановлено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі у справі за позовом ТОВ «Кредитсервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості спадкоємця померлого відповідача [PERSON] - [PERSON] . Правонаступник відповідача [PERSON] подала відзив на позов, згідно з яким позов не визнає та просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Відзив мотивований тим, що її син [PERSON] був військовослужбоцем, загинув під час захисту Батьківщини, отже йому не повинні були нараховуватися проценти за користування кредитом відповідно до п.15 ст. 14 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Крім того, зазначає, що з моменту смерті сина кредитор в силу ст. ч.4 ст. 25 ЦК України повинен був припинити нарахування відсотків за кредитом. Позивач надав пояснення на відзив, стверджує, що нарахування відсотків за користування кредиту відбувалося згідно з умовами Кредитного договору та нездійснювалося після смерті Позичальника. Вважає, що відсотки нараховані правомірно, позивачем не заявляє про стягнення з Відповідача неустойки, 3% річних, інфляційних втрат. Визнають, що відповідач сплатив за Кредитним договором 09.08.2021 - 5400,00 грн, 13.09.2021 - 5 400,00 грн, 07.10.2021 - 5400,00 грн., залишок заборгованості по тілу кредиту - 25 450,00, по відсоткам - 51 000,00 грн. Ухвалою суду від 11.02.2025 справу призначено до судового розгляду. Учасники подали до суду заяви про здійснення розгляду справи у їхню відсутність. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд установив такі обставини. 15.07.2021 між ТОВ "Кредитсервіс" та [PERSON] було укладено у електронній формі кредитний договір № 210715-004, який Позичальник підписав електронним підписом (одноразовим ідентифікатором). За умовами кредитного договору сума кредиту становить 34\~000,00 грн, строк дії договору до 15.07.2022. Одноразова комісія за видачу кредиту становить 2 550,00 грн. Сторони узгодили розмір процентної ставки за користування кредитом - 7,5% у місяць від початкової суми кредиту. Кількість щомісячних платежів - 12, порядок сплати платежів - щомісяця до 15 числа відповідногог місяця включно. Реальна річна процентна ставка 97,5%. У договорі зазначені дати та суми щомісячних платежів у розмірі 5383,33 грн. Загальна вартість кредиту - 67 150,00 грн. З матеріалів справи вбачається, що одночасно з підписання Кредитного договору Позичальник підписав Паспорт кредитного продукту "12 місяців". Надані позивачем Внутрішні правила надання фінансових послуг, надання кошитів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ "Кредитсервіс" не підписані Позичальником, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами. Такий висновок суду узгоджується з висновками постанови Великої Палати Верховного Суду під час розгляду справи №\~342/180/17, провадження № 14-131цс19 від 03.07.2019, а тому інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Позивач надав виписку з особового рахунку за Кредитним договором із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, з якої вбачається, що Позичальнику було надано кредит у розмірі 76 450,00 грн. Позичальник у рахунок погашення кредитної заборгованості сплатив позивачу 09.08.2021 - 5400,00 грн, 13.09.2021 - 5 400,00 грн, 07.10.2021 - 5 400,00 грн. Платіжним дорученням № 1473 від 16.07.2021 підтверджується, що позивач за Кредитним договором перерахував [PERSON] кошти у розмірі 31\~450,00 грн. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за Кредитним договором за період з 15.07.2021 до 07.06.2023 станом на 07.06.2023 заборгованість позичальника становить по тілу кредиту - 25 450,00 грн, за відсотками - 51 000,00 грн. Позичальник був мобілізований 09.03.2022 у Збройні Сили України на підставі Указу Президента України №69/2022 (а.с.114). Позичальник помер [INFO] , тому є безпідставними твердження правонаступника відповідача [PERSON] стосовно того, що відсотки за кредитним договором нараховувалися позивачем і після смерті її сина. Згідно з п. 15 ч. 14 указаного Закону в редакції на момент мобілізації відповідача, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Тому суд погоджується з позицією правонаступника позивача про те, що позивач не мав права згідно із Законом "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" нараховувати позичальнику [PERSON] відсотки за користування кредитом з дня його призову у ЗСУ, тобто з 09.03.2022. Неправомірно нарахована сума відсотків склала 40 800,00 грн (а.с.26). Усього банк нарахував відповідачу відсотків за користування кредитом 58 650,00 грн, відповідач сплатив 7650,00 грн відсотків. Отже, заборгованість відповідача на день його смерті за кредитом становить 10 200,00 грн за відсотками (58 650,00 грн- 40 800,00 грн -7 650,00 грн), та 25 450,00 грн за тілом кредиту. Усього 35 650,00 грн. З матеріалів наданої суду приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Черкаської області Кравчук Т.І. спадкової справи №16/2024, заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] , вбачається, що [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER] , видане Городищенським відділом ДРАЦС). Єдиним спадкоєцем, яка прийняла спадщину померлого [PERSON] , є його мати [PERSON] , [INFO] . Батко спадкодавця [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті сина на користь матері спадкодавця [PERSON] . Родинні відносини спадкоємця та спадкодавця підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим Виконкомом Петрушківської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємець [PERSON] 02.04.2024 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства у межах Петрушківської сільської ради. Також 02.04.2024 спадкоємець [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади (депозитний рахунок) у АТ КБ "Приват Банк", залишок коштів - 1215,99 грн, два карткові рахунки в АТ КБ "Приват Банк" на суму 1040,00 грн та 0,39 грн; грошовий вклад у АТ "Державний ощадний банк України" на суму 10\~436,99 грн; грошовий вклад у АТ "Універсалбанк" на суму 03,35 грн. Тобто правонаступник позивача успадкувала після його смерті грошові кошти у загальній сумі 12 696,72 грн. Грошова оцінка успадкованої земельної ділянки у матеріалах спадкової справи відсутня. Позивач також не надав суду такої оцінки, тому у суду відсутня можливість визначити вартість майна, одержаного у спадщину правонаступником відповідача. Спірні відносини між сторонами виникли з приводу стягнення заборгованості за вимогами позивача, як кредитора, до правонаступника відповідача [PERSON] , як спадкоємця боржника [PERSON] , унаслідок неналежного виконання останнім своїх зобов`язань за кредитним договором. Згідно з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові у справі №\~640/6274/16-ц від 18 вересня 2019 року, при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені в ч.ч.2 та 3 ст.1282 ЦК, оскільки в разі пропуску таких строків на підставі ч. 4 ст. 1281 ЦК кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених у ст. 1282 ЦК, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд установлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора суду належить установити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК. При перевірці вимог кредитора суд застосовує такі норми матеріального права. Частиною 1 ст.\~626\~ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 2 ст.1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами (позивачем та відповідачем [PERSON] ) були узгоджені істотні умови кредитного договору № 210715-004 від 15.07.2021. За змістом статей 525, 526\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до частин першої та третьої ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою позикодавцю в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Судом встановлено, що заборгованість первісного відповідача [PERSON] за кредитним договором становить 35 650,00 грн. Боржник [PERSON] помер [INFO] , його єдиним спадкоємцем за законом є його мати [PERSON] . Про загальну вартість всього успадкованого майна сторони суду доказів не надали. Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Суд виходить з того, що позивач, як кредитор спадкодавця, дізнався про прийняття спадщини [PERSON] після смерті сина [PERSON] не пізніше 25.12.2024, коли до електронного кабінету позивача було доставлено ухвалу суду від 25.12.2024 про залучення правонаступника відповідача. Відтак до 25.06.2025 позивач мав право пред`явити свої вимоги до спадкоємця [PERSON] , яка прийняла спадщину. Однак позивач таких вимог у передбачений спосіб не пред`явив. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 09.10.2024 у справі №\~638/1046/14-ц, провадження № 14-12цс24, щодо пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців боржника, які прийняли спадщину, виснувала таке (п.п. 43-59): "Встановлені статтею 1281 ЦК України строки є строками, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право... Отже, якщо смерть позичальника настала під час розгляду судової справи за позовом кредитора до позичальника про стягнення заборгованості, до таких правовідносин застосовується правила про загальний порядок пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців, визначені у статті 1281 ЦК України, а спадкоємці, які прийняли спадщину, підлягають залученню до участі у справі як правонаступники відповідного учасника справи на підставі статті 55 ЦПК України. Водночас потрібно пам`ятати, що підставою процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному праві, яке настало після відкриття провадження у справі. З огляду на наведене, особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав та обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір. Під час вирішення спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника (у тому числі, якщо смерть боржника настала під час розгляду справи у суді) суди для правильного вирішення справи першочергово повинні встановити, чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України, тобто чи вчинив кредитор потрібні дії у матеріальних відносинах. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми), що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, зокрема, претензії кредиторів. За змістом наведених положень Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України подана кредитором претензія є однією з підстав заведення нотаріусом спадкової справи. Кредитор, скеровуючи претензію до нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один із спадкоємців і чи встановлені особи спадкоємців взагалі. Відповідно до пункту 3.11.17 розділу 3 «Правила вчинення окремих видів нотаріальних дій» Положення про порядок учинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства закордонних справ України від 27 грудня 2004 року № 142/5/310, консул за місцем відкриття спадщини в строк, установлений статтею 1281 ЦК України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, консул повідомляє спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту. Отже кредитор у матеріальних відносинах може пред`явити вимогу до спадкоємців боржника відповідно до вимог статті 1281 ЦК України в один із таких способів: безпосередньо спадкоємцю (спадкоємцям); опосередковано - через нотаріуса за місцем відкриття спадщини (за межами України - через консульські установи). Вибір конкретного способу пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника є правом кредитора і здійснюється ним на власний розсуд. Водночас кредитор, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою і третьою статті 1281 ЦК України, позбавляється права вимоги (частина четверта цієї статті). Зі спливом строків, визначених статтею 1281 ЦК України, і непред`явленням кредитором вимог до спадкоємців боржника, такий кредитор позбавляється права вимоги, тобто відповідне цивільне право припиняється, а кредитор втрачає можливість вимагати в суді захисту відповідного права." Отже, у справі, що розглядається, про відкриття спадщини після смерті боржника [PERSON] позивач дізнався не пізніше 25.12.2024, коли до електронного кабінету позивача було доставлено ухвалу суду від 25.12.2024 про залучення правонаступника відповідача. Відтак до 25.06.2025 позивач мав право пред`явити свої вимоги до спадкоємця [PERSON] , яка прийняла спадщину. Позивач як\~кредитор вимогу\~до спадкоємця\~боржника не\~пред`явив\~свої вимоги\~ні безпосередньо\~до спадкоємця-відповідача,\~ні опесередковано - через нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Тобто позивач (дивись пункт 56 постанови Великої Палати від 09.10.2024 у справі № 638/1046/14-ц) у строки, визначені частиною другої статті 1281 ЦК України, не пред`являв, а лише виявив процесуальну активність, подавши пояснення на відзив (а.с.162), тобто не заперечував проти процесуального правонаступництва. Проте, як виснувала Велика Палата Верховного Суду, процесуальне правонаступництво не замінює матеріального правонаступництва. За таких обставин суд виснує, що позивач пропустив встановлений частиною 3 статті 1281 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців боржника. Сплив передбачених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги як за основним, так і за додатковим зобов`язанням. У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову про стягнення з правонаступника відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №210715-004 від 15.07.2021 у розмірі 76 450,00 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому судові витрати позивача суд залишає за ним. На підставі статей 525, 627-629, 1054, 1281\~ЦК України та

Outcome: dismissed