Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

У січні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ЮДП ЕССЕТ МЕНЕДЖМЕНТ», третя особа: Публічне акціонерне товариство «УКРГАЗБАНК» про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу. В обґрунтування вимог, позивач вказує, що 11.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ЮДП ЕССЕТ МЕНЕДЖМЕНТ» (далі - продавець, відповідач) Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (далі - брокер продавця, третя особа) та громадянкою України [PERSON] далі - позивач, покупець) укладено договір купівлі - продажу цінних паперів № БВ - 3345/21 від 11.08.2021. В подальшому, 28.01.2022 між тими самими сторонами укладено додатковий договір № 1 до Договору купівлі - продажу цінних паперів № БВ - 3345/21 від 11.08.2021. Згідно з п. 1 договору, Сторони домовилися розірвати договір купівлі - продажу цінних паперів № БВ - 3345/21 від 11.08.2021. Позивач вказує, що станом на день подачі позову, відповідач свої зобов`язання, передбачені п. 3.2. Додаткового договору, не виконав, грошові кошти, у розмірі 955 804,36 гривень покупцю не повернув. Таким чином, у зв`язку з порушення відповідачем своїх зобов`язань, позивач звернувся до суду за відновленням своїх прав та просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ЮДП ЕССЕТ МЕНЕДЖМЕНТ» на користь [PERSON] заборгованість за додатковим договором № 1 до договору купівлі - продажу цінних паперів № БВ-3345/21 від 11.08.2024 у розмірі 1 362 936,09 грн., з яких: основного простроченого зобов`язання - 955 804,36 грн., 3% річних - 78 794, 94 грн., інфляційні витрати 328 336,79 грн. 24.01.2025 ухвалою суду було відкрито провадження у вказаній справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 06.02.2025 представником третьої особи було подано пояснення по справі, в яких представник Банку зазначив, що ПАТ БАНК «УКРГАЗБАНК» за договором купівлі-продажу цінних паперів №БВ-3345/21 від 11.08.2021 виступив третьою стороною - Брокером Продавця (Торговцем), для дотримання вимог п. 12, п.13, ст. 36 Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки». 28.01.2022 до Договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ-3345/21 від 11.08.2021 було укладено додатковий договір №1 до БВ-3345/21, предметом якого було розірвання договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ-3345/21 від 11.08.2021 та повернення раніше сплачених коштів. Відповідно до п.3 Додаткового договору № 1 від 28.01.2022 до договором купівлі-продажу цінних паперів БВ-3345/21 від 11.08.2024 сторони домовилися, що сума грошових коштів, що визначена у пункті 2 цього Додаткового договору, підлягає поверненню продавцем Покупцю наступними частинами: 3.1. Сума в розмірі 3 028 748,25 гривень без ПДВ підлягає поверненню Покупцю в день укладення цього Додаткового договору; Зобов`язання Продавця з повернення зазначеної суми Покупцю може бути зараховане в рахунок виконання інших грошових зобов`язань Покупця перед Продавцем; таке зарахування може бути здійснене на підставі укладеного між Покупцем та Продавцем договору про зарахування зустрічних однорідних вимог 3.2. Сума в розмірі 955 804,36 гривень без ПДВ підлягає поверненню Покупцю в строк до «19» квітня 2022 р.; Пунктом 4. Додаткового договору № 1 від 28.01.2022 до договором купівлі-продажу цінних паперів БВ-3345/21 від 11.08.2024 визначено, що з моменту підписання Сторонами цього Додаткового договору припиняються зобов`язання Сторін за Договором, крім зобов`язань, визначених у пункті 3 цього Додаткового договору. Всі зобов`язання Сторін за Договором припиняються з дати виконання Продавцем зобов`язання, передбаченого пунктом 3 цього Додаткового договору, про що Продавець письмово повідомляє Торговця протягом 3 (трьох) робочих днів з дати такого виконання, та надає підтверджуючий документ (копію платіжного доручення або виписки з банківського рахунку). Згідно пункту 5. Додаткового договору № 1 від 28.01.2022 до договором купівлі- продажу цінних паперів БВ-3345/21 від 11.08.2024 визначено, що сторони не мають одна до одної жодних взаємних претензій з приводу укладення, виконання та розірвання Договору та не нестимуть одна перед одною жодних зобов`язань, що випливають чи можуть випливати з Договору, окрім зобов`язань Продавця щодо повернення коштів Покупцю як визначено в пункті 3 цього Додаткового договору.». З огляду на вищевикладене, розрахунки згідно Додаткового договору № 1 від 28.01.2022 до договору купівлі-продажу цінних паперів БВ-3345/21 від 11.08.2024 здійснюються безпосередньо між Продавцем та Покупцем без участі Банку. На виконання пункту 4 Додаткового договору № 1 від 28.01.2022 до договору купівлі- продажу цінних паперів БВ-3345/21 від 11.08.2024, листом №79 від 01.11.2022 ТОВ «КУА ЕССЕТ МЕНЕДЖМЕНТ» було повідомлено АБ «УКРГАЗБАНК» щодо укладення договору про зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.01.2022, з метою виконання зобов`язання з повернення коштів за вищевказаним договором купівлі- продажу цінних паперів та додатковою угодою до нього. Таким чином, преставник третьої особи просив суд врахувати при ухвалені рішення зазначені пояснення. 12.05.2025 ухвалою суду було закрито підготовче судове засідання та перейдено до розгляду справи по суті. В судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог. Так, представник відповідача зазначив, що позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача існуючої заборгованості за Додатковим до договором № 1 до Договору КПЦП, яка, на думку представника позивача, складається з простроченого основного зобов`язання в розмірі 905804,36 грн. Однак, відповідно до умов Договору зарахування (п. 1.1. та п. 2.), зобов`язання відповідача повернути позивачу суму грошових коштів в розмірі 3984552,61 грн. за розірваним Договором КПЦП в повному обсязі припинено зарахуванням зустрічних однорідних вимог. Також, представник відповідача зазначив, що розрахунки інфляційних та 3% річних виконані без врахування позиції Верховного Суду щодо порядку їх нарахування (є арифметично невірними). Заявлений представником позивача до стягнення розмір витрат на оплату правової (правничої) допомоги не є співмірним із складністю справи, та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг). Тому вимога про їх стягнення не підлягає задоволенню. Представник третьої особи в судовому засідані підтримала позицію зазначену в поясненнях. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Так, судом встановлено, що 11.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ЮДП ЕССЕТ МЕНЕДЖМЕНТ» (далі - продавець, відповідач) Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (ідентифікаційний код 23697280, далі - брокер продавця, третя особа) та громадянкою України [PERSON] (далі - позивач, покупець) укладено договір купівлі - продажу цінних паперів № БВ - 3345/21 від 11.08.2021. Відповідно до п. 2.1. Договору, продавець зобов`язується передати у власність покупця, а Покупець на умовах цього Договору зобов`язується оплатити та прийняти Лот облігацій, характеристика якого наведена в пункті 2.2. Договору. Пунктом 2.3. Договору Одна Облігація Лоту, з урахуванням неподільності Лоту, надає її власнику право отримати у власність 0,01 квадратного метра квартири в результаті її погашення за номінальною вартістю у відповідності до умов і строків, передбачений Інформацією про випуск, цим Договором та Договором про участь у будівництві об`єкта нерухомості, укладеного з Емітентом. Пунктом 2.4. Договору передбачено, що купівля Лоту облігацій здійснюється покупцем за рахунок власних грошових коштів. При цьому, покупець гарантує, що грошові кошти для розрахунків за Лот облігацій отримані ним на законних підставах і він право без будь-яких обмежень розпоряджатись ними. Пунктом 2.5 Договору передбачено, що Після здійснення розрахунків відповідно до умов цього Договору та отримання у власність Лоту облігацій Покупець стає власником Лоту облігацій та набуває усіх прав та обов`язків, передбачених Інформацією про випуск облігацій Емітента. 28.01.2022 між тими самими сторонами укладено додатковий договір № 1 до Договору купівлі - продажу цінних паперів № БВ - 3345/21 від 11.08.2021 (далі - Додатковий договір) Згідно з п. 1 Додаткового договору, сторони домовилися розірвати договір купівлі - продажу цінних паперів № БВ - 3345/21 від 11.08.2021. Пунктом 2 Додаткового договору, сторони підтвердили та визнали, що: - за Договором в оплату Лоту Покупець сплатив Продавцю грошові кошти на загальну суму 3 984 552,61 грн. (три мільйони дев`ятсот вісімдесят чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят дві гривні 61 копійка) без ПДВ; - поверненню Продавцем Покупцю підлягає 3 984 552,61 грн. (три мільйони дев`ятсот вісімдесят чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят дві гривні 61 копійка); Згідно з п. 3. Додаткового договору, Сторони домовилися, що сума грошових коштів що визначена у пунктів 2 цього Додаткового договору, підлягає поверненню Продавцем Покупцю наступними частинами: 3.1. Сума в розмірі 3 028 748 (три мільйони двадцять вісім тисяч сімсот сорок вісім гривень 25 копійок) без ПДВ після поверненню Покупцю в день укладення цього Додаткового договору; Зобов`язання Продавця з повернення зазначеної суми Покупцю може бути зараховане в рахунок виконання інших грошових зобов`язань Покупця перед Продавцем; таке зарахування може бути здійсненне на підставі укладеного між Покупцем та Продавцем договору про зарахування зустрічних однорідних вимог. 3.2. Сума в розмірі 955 804,36 гривень (дев`ятсот п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот чотири гривні 36 копійок) без ПДВ підлягає поверненню Покупцю в строк до «19» квітня 2022 р.; Згідно з п. 4. Додаткового договору, з моменту підписання Сторонами цього Додаткового договору припиняються зобов`язання сторін за Договором, крім зобов`язань, визначених у пункті 3 цього Додаткового договору. Всі зобов`язання Сторін за Договором припиняються з дати виконання Продавцем зобов`язання , передбаченого пунктом 3 цього Додаткового договору, про що Продавець письмово повідомляє Торговця протягом 3 (трьох) робочих днів з дати такого виконання, та надає підтверджуючий документ (копію платіжного доручення або виписки з банківського рахунку). Пунктом п. 5. Додаткового договору визначено, що сторони не мають одна до одної жодних взаємних претензій з приводу укладення, виконання та розірвання Договору та не нестимуть одна перед одною жодних зобов`язань, що випливають чи можуть випливати з Договору окрім зобов`язань Продавця щодо повернення коштів Покупцю як визначено в пункті 3 цього Додаткового договору. Зазначений Додатковий договір не розірвано, не визнано у встановленому чинним законодавством порядку недійсним. Так, позивач вказує, що станом на день подачі цьогопозову, відповідач свої зобов`язання, передбачені п. 3.2. Додаткового договору, не виконав, грошові кошти, у розмірі 955 804,36 гривень покупцю не повернув. Враховуючи той факт, що Додатковим договором передбачено, що продавець (відповідач) взяв на себе зобов`язання повернути Покупцю (Позивачу) грошові кошти у сумі 955 804,36 до 19.04.2022, у Продавця за Додатковим договором виникло грошове зобов`язання на зазначену суму, яке він повинен був виконати у строк до 19.04.2022 включно. Враховуючи той факт, що грошові кошти відповідач позивачу не повернув, станом на дату подачі вказаної позовної заяви, відповідач своє грошове зобов`язання за договором не виконав взагалі, а тому він вважається таким що порушив своє зобов`язання за договором. Відтак, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, позивачем на підставі ст. 625 ЦК України, було нараховано 3% та індекс інфляції за весь час прострочення зобов`язання. У відповідності до зазначених позивачем у позовній заяві розрахунків, позивачем було нараховано індекс інфляції у розмірі 328 336,79 грн. та 78 794, 94 грн. 3 % річних Відтак, на думку позивача, на його користь підлягають стягненню з відповідача грошові кошти у сумі 1 362 936,09 грн. (один мільйон триста шістдесят дві тисячі сімсот сімдесят вісім гривень дев`яносто сім копійок), з яких: основного простроченого зобов`язання - 955 804,36 грн., 3% річних - 78 794, 94 грн., інфляційні витрати 328 336,79 грн. З врахуванням зазначеного, суд прийшов до наступного висновку. За змістом статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти. У статті 626 ЦК України закріплено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (частина 3 статті 626 ЦК України). Згідно із частиною 1 статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина 1 статті 638 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами), або уповноваженими на те особами (частини 2, 4 статті 207 ЦК України. Так, з врахуванням зазначених обставин справи вбачається, що Договір про купівлю-продаж та Додаткова угоди є укладеними, їх дійсність не є оспореною та й сторони не заперечують факт укладання зазначанних договорів. Таким чином, зазначене свідчить про те, що останніми було досягнуто істотних умов договору та набуто права та обов`язків відносно правочину. Виходячи зі змісту статті 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до частини 4 статті 655 ЦК України, до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (частина 1 статті 692 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами частин 1, 2 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, відповідаючи перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно частиною 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою. З врахуванням зазначеного, та обставин встановлених під час розгляду справи вбачається, що 11.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ЮДП ЕССЕТ МЕНЕДЖМЕНТ», Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» та громадянкою України [PERSON] укладено договір купівлі - продажу цінних паперів № БВ - 3345/21 від 11.08.2021. В подальшому, 28.01.2022 між тими самими сторонами укладено додатковий договір № 1 до Договору купівлі - продажу цінних паперів № БВ - 3345/21 від 11.08.2021. Пунктом 2 Додаткового договору визначено, що сторони підтверджуь та визнають, що: - за Договором в оплату Лоту Покупець сплатив Продавцю грошові кошти на загальну суму 3 984 552,61 без ПДВ; - Лот облігацій, купвлі-проодаж якого є предметом Договору, не був переданий Покупцю відповідно відповідно до умов Договору; - поверненню Продавцем Покупцю підлягає 3 984 552,61 грн. без ПДВ. Згідно з п. 1 Додаткового договору, Сторони домовилися розірвати договір купівлі - продажу цінних паперів № БВ - 3345/21 від 11.08.2021. Разом з цим, при укладені Додаткового договору було досягнуто домовленостей, які передбачені п. 3. Додаткового договору, де визначено, що Сторони домовилися, що сума грошових коштів що визначена у пунктів 2 цього Додаткового договору, підлягає поверненню Продавцем Покупцю наступними частинами: 3.1. Сума в розмірі 3 028 748 (три мільйони двадцять вісім тисяч сімсот сорок вісім гривень 25 копійок) без ПДВ після поверненню Покупцю в день укладення цього Додаткового договору; Зобов`язання Продавця з повернення зазначеної суми Покупцю може бути зараховане в рахунок виконання інших грошових зобов`язань Покупця перед Продавцем таке зарахування може бути здійсненне на підставі укладеного між Покупцем та Продавцем договору про зарахування зустрічних однорідних вимог. 3.2. Сума в розмірі 955 804,36 гривень (дев`ятсот п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот чотири гривні 36 копійок) без ПДВ підлягає поверненню Покупцю в строк до «19» квітня 2022 р.; Так, позивач стверджує, що стороною відповідача, після підписання зазначеного Додаткового договору, не було виконано пункт 3.2., в якому визначено, що сума в розмірі 955 804,36 гривень без ПДВ підлягає поверненню покупцю в строк до «19» квітня 2022 р.; Разом з цим, сторона відповідача вказує на те, що відповідно до умов Договору зарахування зустрічних однорідних вимог (п. 1.1. та п. 2.), зобов`язання відповідача повернути позивачу суму грошових коштів в розмірі 3984552,61 грн. за розірваним Договором КПЦП в повному обсязі припинено зарахуванням зустрічних однорідних вимог. Проте, суд не погоджується з даною позицією сторони відповідача, оскільки, як вбачається з Договору про зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.01.2022, сторони дійшли наступних домовленостей. Так, у пункті 1 Договору про зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.01.2022 зазначено, що 1 Сторона-1 (відповідач) і Сторона 2 (позивач), маюча одна до одної зустрічні вимоги, строк виконання яких настав, дійшли згоди, на підставі с. 601 ЦК України про зарахування таких зустрічних однорідних вимог сторін: - 1.1. вимоги Сторони 2 до Сторони 1 про поверенння грошових коштів за розірваним Договором купівлі-продажу цінних паперів № БВ - 3345/21 від 11.08.2021, відповідно до умов п.3.1. Додаткоого договору № 1, до якого , Сторона -2 є кредитором, а Сторона 1 є борником при виконанні грошового зобов`язання з повернення грошових коштів в розмірі 3 984 552,61 грн. без ПДВ; - 1.2. вимоги Сторони -1 до Сторони 2 за договором за Договором купівлі-продажу цінних паперів № БВ - 3345/21 від 11.08.2021 при виконанні грошового зобов`язання зі сплати частини Лоту облігацій на суму 3 028 748,25 грн. без ПДВ. Пункт 2 Договору про зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.01.2022 визначено, що Сторони погодили, що вищенаведені зобов`язання припиняються зарахуванням зустрічних однорідних вимог з моменту підписання Сторонами цього Договору. Таким чином, з врахуванням умов Дододаткової угоди та Договору про зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.01.2022, суд вбачає, що зарахування зустрічних вимог стосувалось саме суми у розмірі 3 028 748,25 грн. без ПДВ., що передбачено п. 3.1. Додаткоого договору № 1 та п.1.2. Договору про зарахування зустрічних однорідних вимог. Окрім цього, щодо даної суми у Додатковому договорі у пункті 3.1. передбачено, що сума в розмірі 3 028 748 (три мільйони двадцять вісім тисяч сімсот сорок вісім гривень 25 копійок) без ПДВ після поверненню Покупцю в день укладення цього Додаткового договору; Зобов`язання Продавця з повернення зазначеної суми Покупцю може бути зараховане в рахунок виконання інших грошових зобов`язань Покупця перед Продавцем таке зарахування може бути здійсненне, на підставі укладеного між Покупцем та Продавцем договору про зарахування зустрічних однорідних вимог. Зазначене підтверджує узгодження умов в даних договорах, саме стосовно суми у розмірі 3 028 748,25 грн. З Договору про зарахування зустрічних однорідних вимог не вбачається узгодження іших умов стосовно грошових коштів, передбачених п. 3.2. Додатковим Договором, який стосується суми в розмірі 955 804,36 гривень без ПДВ, яка підлягає підлягає поверненню Покупцю в строк до «19» квітня 2022 р. Відтак, посилання представника відповідача на відсутність зобов`язань є безпідставними та вказують на те, що сторона відповідача немає наміру виконувати свої зобов`язанні, які мали б бути виконанні ще до 19.04.2022 р. З врахуванням зазначеного, в силу встановлених обставин справи, суд прийшов до висновку, що строною відповідача не було виконано умов Додаткового договору від 28.01.2022, а саме в частині суми в розмірі 955 804,36 гривень, що було передбачено зазначеним договором, а тому доводи позивача є обґрунтованими, а іншого строною відповідача не було зазначено та не наведено жодних підстав та не надано доказів, які б вказували на те, що відповідач в повній мірі виконав умови Договору. Таким чином, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума, передбачена п. 3.2. Додаткового договору № 1 до Договору купівлі - продажу цінних паперів № БВ - 3345/21 від 11.08.2021, у зв`язку з порушенням зобов`язання. Згідно з частиною 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 статті 625 ЦК України). Відповідальність, передбачена статті 625 ЦК України, є особливою мірою відповідальності боржника за порушення грошового зобов`язання і може застосовуватися незалежно від застосування кредитором інших видів відповідальності або інших забезпечувальних заходів, зокрема неустойки. Суд вважає, що оскільки відповідачем не було виконано умови Додаткового договору від 28.01.2022 у передбачений строк та й на момент розгляду справи доказів товариством його виконання суду не надано, тому вимоги позивача про нарахування 3% річних та інфляційний витрат, у зв`язку з порушенням зобов`язання є обґрунтованими та підлягають задоволенню, на підставі заявлених позивачем розрахунків. Окрім цього, стороною відповідача під час розгляду справи жодним чином їх не було спростовано, а загальне посилання на їх не вірність не вказує на те, що вони є необґрунтованими. Згідно зістаттею 80 ЦПК Українидостатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частини першоїстатті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частинами першою, третьоюстатті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд зобов`язаний надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (постанова Верховного Суду від 01.07.2021 у справі N 917/549/20). Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Верховний Суд неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує (в тому числі і як свідок). Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі N 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі N 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі N 902/761/18, від 04.12.2019 у справі N 917/2101/17). З врахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача, у зв`язку з їх доведеністю та обґрунтованістю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 10 903,49 грн. Щодо стягнення витрат на правову допомогу, то суд дане питання при ухваленні рішення по суті не вирішував, оскільки стороною позивача не було надано належних доказів на їх понесення.

Outcome: approved