Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

01.07.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» (далі ТОВ «ФК«КЕШ ТУ ГОУ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №179559 від 24.02.2021 року в сумі 5220,00 грн, судового збору у сумі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 24.02.2021 року між ТОВ «Займер» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №179559. 28.10.2021 року між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» право вимоги за кредитним договором №179559 від 24.02.2021 року. Загальний розмір заборгованості, за яким ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло право вимоги до [PERSON] та згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором №179559 від 24.02.2021 року, станом на 01.07.2025 року становить 5220,00 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в сумі 1000,00 грн; простроченої заборгованості за процентами в сумі 4220,00 грн. Таким чином, оскільки станом на день пред`явлення даного позову до суду відповідачем не виконано взятих на себе зобов`язань згідно з кредитним договором №179559 від 24.02.2021 року, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 5220,00 грн. за вищевказаним кредитним договором, а також судовий збір у розмірі 2422,40. Представник позивача ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» у заяві просив розгляд справи здійснювати без його участі, проти заочного розгляду справи заперечень не надав. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час, дату, місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд постановив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши позицію відповідача, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.10.2021 року між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» право вимоги за кредитним договором №179559 від 24.02.2021 року. Загальний розмір заборгованості, за яким ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло право вимоги до [PERSON] та згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором №179559 від 24.02.2021 року, станом на 01.07.2025 року становить 5220,00 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в сумі 1000,00 грн; простроченої заборгованості за процентами в сумі 4220,00 грн. Таким чином, оскільки станом на день пред`явлення даного позову до суду відповідачем не виконано взятих на себе зобов`язань згідно з кредитним договором №179559 від 24.02.2021 року, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 5220,00 грн. за вищевказаним кредитним договором, а також судовий збір у розмірі 2422,40. Пунктом 1.1. договору встановлено, що товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 1000,00 грн на умовах строковості, поворотності платності (далі кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 26.03.2021 року. Строк дії договору 30 днів, але в будь-якому випадку, договір діє до повного його виконання сторонами (п. 1.2. договору). Кредитний договір укладено з відповідачем [PERSON] у електронній формі, Акцепт договору підписано шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що підтверджено довідкою про ідентифікацію. ТOB «Займер» виконало зобов`язання за укладеним договором, надавши відповідачу грошові кошти за договором в сумі 1000,00 грн. на відповідну платіжку картку позичальника, яка зазначена в договорі, а останній їх отримав. 28.10.2021 року між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» право вимоги за кредитним договором №179559 від 24.02.2021 року. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу №01-28/10/2021 від 28.10.2021 року ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №179559 від 24.02.2021 року у розмірі 5220,00 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в сумі 1000,00 грн; простроченої заборгованості за процентами в сумі 4220,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст.\~627\~ЦК України відповідно до ст.\~6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625\~ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639\~ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів\~України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до ч. 12 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Положення Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст.\~516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. У справі встановлено, 24.02.2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] було укладено кредитний договір №179559 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, тобто укладено договір шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Підписуючи договір, позичальник [PERSON] підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися. Таким чином, факт укладення договору про надання фінансового кредиту №179559 від 24.02.2021 року між [PERSON] та ТОВ «Займер» є доведеним. В подальшому, 28.10.2021 року між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» право вимоги за кредитним договором №179559 від 24.02.2021 року. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №01-28/10/2021 від 28.10.2021 року, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 5220 грн. Як вбачається з умов договору про надання фінансового кредиту №179559 від 24.02.2021 року, зокрема пункту 1.4, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Згідно з розділом 7 договору відповідач зазначив наступний номер електронного платіжного засобу (банківської картки) № [NUMBER] . З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем отримано кредитні кошти за договором про надання фінансового кредиту №179559 від 24.02.2021 року у сумі 1000 грн, однак він належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання та не повернув кредитні кошти у передбачений договором строк, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 5220 грн.. За вказаних обставин, суд вважає, що у відповідності до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81\~ЦПК України позивач належними і допустимими доказами довів правомірність своїх вимог, водночас відповідач не надав доказів, які спростовують твердження позивача. Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 10500,00 грн суд враховує таке. Судом встановлено, що 29.12.2023 року між позивачем та адвокатом Пархомчуком С. В. укладено договір про надання правової допомоги та 27.12.2024 року додаткову угоду №1 до вказаного договору. Предметом вказаного договору є зобов`язання надати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Відповідно до розділу 3 даного договору, сторони погодили порядок здійснення розрахунків, зокрема, вартість послуг узгоджується сторонами у формі акту приймання передачі виконаних робіт (наданих послуг). Сторони погодили надання правових послуг по стягненню заборгованості з [PERSON] на загальну суму 10500,00 грн. Відповідно до ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За таких обставин, враховуючи, що від відповідача не надійшло заперечень проти вказаної суми, суд вважає, що сплачені грошові кошти на правову допомогу позивачем у розмірі 10 500, 00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь останнього. Згідно ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 2\~422 грн. 40 коп.

Outcome: approved