Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-16 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач ТОВ «Коллект Центр» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що відповідно до умов договору про надання споживчого кредиту № 4131997, укладеного 10.05.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , відповідач отримав грошові кошти в сумі 4900 гривень, процентна ставка становить 1,90% в день. 30.12.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал » укладено договір факторингу № 30-12/2021-21, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників, у тому числі і за Договором № 4131997 від 10.05.2021. У подальшому ТОВ «Вердикт Капітал» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року відступило ТОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 4131997 від 10.05.2021, який укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] . В порушення умов договору відповідач свої зобов`язання за укладеним договором належним чином не виконує, внаслідок чого загальна сума заборгованості становить 16237,66 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 4900 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 11172 грн., 3% річних - 143,11 грн., інфляційні збитки - 22,55 грн. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 16237,66 грн. Також просив стягнути понесені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 9000 грн. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 12.09.2025 відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, копія якої була направлена сторонам та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позову просив проводити розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив (а.с.80). Відповідно до статті 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до частини 4 статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи ухваливши заочне рішення. За приписами частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 10.05.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 4131997, відповідно до умов якого товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту - 4900 грн. Строк кредиту - 30 днів. Процентна ставка за користування кредитом - 1,90% в день. Вказаний договір підписано ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] з використанням одноразового ідентифікатора М990180 (а.с.29-33). 10.05.2021 року ТОВ «Авентус Україна» надано [PERSON] кредитні кошти, що підтверджується інформацією ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» від 05.09.2024 (а.с.7). 30.12.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено договір факторингу № 30-12/2021-21, відповідно до якого до ТОВ «Вердикт капітал» перейшло право грошової вимоги до боржників, зокрема за договором про надання споживчого кредиту № 4131997 від 10.05.2021 (а.с.42). 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 10-01/2023. На підставі вказаних договорів ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 4131997 від 10.05.2021. IV. Норми права, які застосував суд. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (статті 525-527 ЦК України). Згідно частин першої та другої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. За приписами статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (стаття 610 ЦК України). Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини 1 статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). V. Мотивована оцінка і висновки суду. ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, надавши відповідачу грошові кошти, що підтверджується розрахунками заборгованості за кредитними договорами позичальника. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає передбачене частиною 1 статті 509 ЦК України право кредитора вимагати їх повернення. Натомість позичальник свої кредитні зобов`язання належним чином не виконував, в зв`язку з чим утворилась заборгованістьза тілом кредиту в розмірі 4900,00 грн. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Щодо нарахування відсотків за кредитним договором № 4131997 від 10.05.2021 року укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] . За умовами укладеного договору вбачається, що строк його дії становить 30 календарних днів, стандартна відсоткова ставка становить 1,90% в день. Відповідач не оспорив факту не повернення тіла наданої позики у розмірі 4900 грн. Крім того, умовами договору передбачений порядок пролонгації договору у разі наявності заборгованості на строк не більше, ніж 90 календарних днів. Оскільки відповідач належним чином не виконував зобов`язання, з урахуванням узгоджених сторонами умов договору, фактичний строк договору склав 120 календарних днів. При застосуванні відсоткової ставки у розмірі 1,90 в день, сума відсотків, яка підлягала сплаті [PERSON] становить 11172 грн. (4900 грн. х 1,9% х 120 дн.). Щодо розміру штрафних санкцій передбачених статтею 625 ЦК України, то їх розмір розрахований вірно та за період, який відповідає положенням пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. Отже, загальний розмір заборгованості за вказаним договором позики, включаючи тіло кредиту 4900,00 грн., відсотки за користування позикою у сумі 11172 грн., 3% річних у сумі 22,55 грн., інфляційні втрати в сумі 2143,11 грн., становить 16237,66 грн. Згідно частиною 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати позивача складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн., сума якого підлягає стягненню з відповідача. В матеріалах справи міститься договір № 01-07/2024 про надання правничої допомоги від 01 липня 2024 року адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС»; заявка про надання юридичної допомоги від 11.10.2024 року, витяг з акту №1 про надання юридичної допомоги від 08.11.2024 року, відповідно до яких загальна вартість наданих послуг складає 9000 грн. Згідно з пунктами 1, 2 частини 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15. При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною. За таких обставин, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 9000 грн. є завищеними, належним чином не обґрунтованими, не підтвердженими належними та допустимими доказами та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат. Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд доходить висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з [PERSON] на корить ТОВ «Коллект центр» понесені у даній справі витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

Outcome: approved