Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

Адвокат Кузьма Я.І., яка діє в інтересах [PERSON] через підсистему «Елетронний суд» звернулася до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем [PERSON] , що зареєстрований 10.10.2020 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №2466. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10.10.2020 року між сторонами було укладено шлюб, від якого вони мають спільну малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Через півтора роки подружнього життя, а саме наприкінці 2021 року, відносини між сторонами почали погіршуватися через відсутність взаєморозуміння та різних життєвих цінностей, що в кінцевому результаті призвело до повного розриву сімейних відносин. Крім того, наприкінці 2021 року позивач почала зазнавати погроз та психологічного насильства з боку відповідача. Спільне господарство між сторонами не ведеться з 2023 року, коли позивач разом із малолітнім сином виїхала за межі території України за для безпеки свого сина через воєнні дії в Україні та від посилення психологічного насильства щодо неї з боку відповідача. На даний час позивач разом із дитиною мешкає на території Турецької Республіки. За таких обставин, на думку позивача, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі та суперечать інтересам кожного з подружжя. Строк на примирення надавати недоцільно. Між сторонами на даний час відсутній спір щодо поділу майна. З огляду на вищевикладене, просить позовні вимоги про розірвання шлюбу задовольнити. Крім того. просить стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом в розмірі 1211 гривень 20 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 5000 гривень. В судовому засіданні представник позивача адвокат Кузьма Я.І. підтримала заявлені нею позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення з відповідача судових витрат, включаючи витрати на професійну правничу допомогу, діючи в інтересах позивача [PERSON] , та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав частково та погодився лише на розірвання шлюбу і стягнення з нього сплаченого позивачем при зверненні до суду за даним позовом судового збору. Однак, з приводу стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу категорично заперечував, посилаючись на те, що до подання позову до суду пропонував позивачці взяти на себе всі необхідні витрати, пов`язані із процедурою розірвання шлюбу, на що остання відмовилась та уклала договір з адвокатом. Крім того, відповідач зазначив, що не погоджується з обставинами, викладеними у позовній заяві щодо застосування з його боку психологічного насильства до позивача, оскільки це не відповідає дійсності. Натомість, причиною погіршення між ним та дружиною сімейних відносин стало саме виникнення спору про визначення місця проживання їх спільного сина, якого позивач самовільно, обманним шляхом, користуючись введенням в Україні воєнного стану, вивезла за кордон, начебто, з її слів, тимчасово та для безпеки дитини, та в подальшому в Україну не повернулась. Заслухавши учасників цивільного процесу, дослідившиматеріалисправи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.10.2020 року, виданого Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається,що10.10.2020 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №2466. Після реєстрації шлюбу дружина\~своє прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка не змінювала. \~ \~ \~ \~Від шлюбу сторонни мають малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.03.2021 року. \~ \~ \~ \~Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. \~ \~ \~ \~Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Враховуючи обґрунтування позову, а також те, що відповідач не заперечує протии розірвання шлюбу, подружжя проживають окремо один від одного та спільного побуту не ведуть, суд дійшов до висновку, що фактичні подружні стосунки сторонни припинили та не бажають їх відновлювати. Ретельний аналіз цих обставин свідчить про те, що позивач не бажає житии однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити їх спільним інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. \~ \~ \~ \~За таких обставин, суд дійшов до висновку, що строк на примирення надавати недоцільно, і шлюб між сторонами належить розірвати. \~ \~ \~ \~Разом з тим, під час розгляду цивільної справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення психологічного насильства відповідачем щодо позивача, на який посилається адвокат Кузьма Я.І. як на причину припинення шлюбно-сімейних відносин між сторонами, оскільки не підтверджений жодним належним та допустимим доказом у цивільній справі. \~ \~ \~ \~За змістом ч. 1 п.п. 1,2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. \~ \~ Відповідно\~до ч.1\~та ч.2\~ст.141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір у належному розмірі 1211 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією №3994-7196-1064-2677 від 17.06.2025 року. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що позов задоволений, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений останнім при зверненні до суду з позовом. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19). На виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України адвокатом позивачів разом з позовною заявою подано до суду Договір №21/25 про надання правової (правничої) допомоги від 12.06.2025 року, укладений між адвокатом Кузьмою Я.І. та [PERSON] , а також детальний опис робіт (послуг) для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу таких судових витрат. Згідно з п.п 3.1, 3.1.1, 3.2 Договору про надання правової (правничої) допомоги від 12.06.2025 року, сторони дійшли згоди, що загальний розмір гонорару за надання правової (правничої) допомоги становить 5000 гривень, який клієнт зобов`язується сплатити адвокату двома частинами: в розмірі 2500 гривень відразу після підписання договору, а другий платіж в розмірі 2500 гривень після винесення судом рішення у справі, але не пізніше ніж після отримання рішення. Так, запроваджено принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо (частина 3 статті 141). Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Водночас, суд відзначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved