Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини, з якою проживає дитина з інвалідністю до шести років. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що вона перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 02 вересня 2020 року. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка є дитиною з інвалідністю з дитинства третьої групи безстроково. Відповідач ухиляється від обов`язку по утриманню їхньої спільної малолітньої доньки, яка проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні, а також щодо утримання її, позивачки, як непрацездатної дружини, з якою проживає дитина з інвалідністю до шести років. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивачка також просить стягувати щомісячно з відповідача аліменти на її утримання як непрацездатної дружини, з якою проживає дитина з інвалідністю до шести років, в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу). Ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області від 11.09.2025 вказаний позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами. \~ \~ \~ \~У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, в якій вказав, що він не заперечує проти позову та просить його задовольнити /а.с. 28/. Враховуючи, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. \~ \~ \~ \~Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що сторони по справі 02 вересня 2020 року зареєстрували шлюб у Кременчуцькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 62, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про шлюб /а.с. 6/. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] /а.с. 5/. Малолітня [PERSON] є дитиною з інвалідністю з дитинства третьої групи безстроково, що підтверджується наявними у справі копіями довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0030383 від 26.12.2018 та посвідчення щодо призначення державної соціальної допомоги дитині з інвалідністю серії ДДА № 093033 /а.с. 3-4, 7/. З виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, виданих 07.08.2025 Медичним реабілітаційним центром "Модричі" та 09.09.2025 Диканською амбулаторією загальної практики сімейної медицини КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги Диканської селищної ради", вбачається, що малолітня [PERSON] , як дитина з інвалідністю, потребує постійного лікування, стороннього догляду та допомоги /а.с. 11-12, 17/. \~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що відповідач по справі є батьком малолітньої [PERSON] , яка проживає з позивачкою та перебуває на повному її утриманні. Відповідач є працездатним, нині проходить військову службу у Збройних Силах України, тобто отримує стабільний щомісячний дохід, ніяких матеріальних зобов`язань щодо утримання інших дітей чи непрацездатних осіб не має, але добровільно жодної матеріальної допомоги на утримання малолітньої дочки не надає. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, в якій вказав, що визнає позов у повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідно до ст. ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~\~\~\~\~\~ Враховуючи те, що відповідач добровільно не виконує покладеного на нього обов`язку утримувати малолітню дочку, хоча зобов`язаний утримувати останню до її повноліття, на спростування чого відповідачем не було надано суду жодних доказів, враховуючи передбачені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України обставини стосовно визначення розміру аліментів, те, що відповідач визнав позов у повному обсязі, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягає задоволенню у повному обсязі та вважає за необхідне призначити аліменти на користь позивачки на утримання малолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду, а саме з 09.09.2025, та до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] , але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частинами 3, 4, 6 статті 84 СК України, якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Судом встановлено, що малолітня [PERSON] є дитиною з інвалідністю з дитинства третьої групи безстроково, проживає разом з позивачкою та перебуває на її повному утриманні, потребує постійного стороннього догляду та допомоги, у зв`язку із чим позивачка нині ніде не працює, лише отримує державну соціальну допомогу на дитину /а.с. 3-4, 7, 18-24/. При цьому, відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання позивачки як матері своєї малолітньої дочки, яка є дитиною з інвалідністю, хоча може надавати таку допомогу, бо є працездатним, нині проходить військову службу в Збройних Силах України та відповідно отримує стабільний дохід і згідно з ч. 3 ст. 84 СК України повинен таку матеріальну допомогу надавати позивачці. Відповідач надав суду заяву, в якій вказав, що він визнає позов у повному обсязі та просив його задовольнити. Враховуючи вказане вище у сукупності, суд вважає за необхідне позовну вимогу позивачки про щомісячне стягнення на її користь аліментів у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача як на утримання дружини, з якою проживає дитина з інвалідністю до шести років, задовольнити у повному обсязі. Стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина з інвалідністю до шести років, розпочати з дня подання позову до суду, а саме з 09.09.2025 і продовжувати до досягнення дитиною шестирічного віку, а саме до [INFO] . Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивачка звільняється від сплати судового збору в дохід держави, то відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір за дві позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини, з якою проживає дитина з інвалідністю до шести років, у загальному розмірі 2 422,40 грн (по 1 211,20 грн за кожну позовну вимогу) підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави.\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved