Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

У червні 2025 року [PERSON] звернулася в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області із позовною заявою до ПАТ НАСК «Оранта», в якій просила суд стягнути з відповідача на свою користь 24 813,15 грн. страхового відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП. Позовна заява обґрунтована тим, що 13.12.2024 о 15-05 год. в с. Пронятин по вул. Калиновій, 37 керуючи транспортним засобом «Volkswagen Transporter», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] порушуючи правила дорожнього руху здійснив зіткнення із автомобілем «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням позивача, в результаті чого автомобілі отримати механічні пошкодження. Користуючись наданим правом, водій автомобіля «Volkswagen Transporter», державний номерний знак [NUMBER] , та позивач склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол), яким водій автомобіля «Volkswagen Transporter», державний номерний знак [NUMBER] «Volkswagen Transporter», державний номерний знак [NUMBER] , визнав свою вину у скоєнні ДТП. На момент ДТП у водія автомобіля «Volkswagen Transporter», державний номерний знак [NUMBER] , був укладений поліс № 5204674 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів із ПАТ НАСК «Оранта». 16.12.2024 позивачем було подано заяву про страхове відшкодування. 03.01.2025 на картковий рахунок позивача були надіслані кошти в розмірі 19 428,31 грн, де у призначенні платежу було зазначено - страхове відшкодування по договору № АТ-5204674 від 11.03.2024. Прохання позивача надати документи щодо визначення розміру матеріального збитку, завданого автомобілю «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак [NUMBER] , працівниками страхової компанії були проігноровані. Страхова компанія не узгоджувала з позивачем суму страхового відшкодування. Згідно висновку експерта № 26/25 транспортно-товарознавчої експертизи від 07.04.2025, вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок ДТП, яке мало місце 13.12.2024 становить 50 877,73 грн. За проведення експертизи були сплачені кошти у розмірі 5 500,00 грн. Після проведення експертизи, позивач звернулася до страхової компанії із претензією, в якій просила переглянути суму страхового відшкодування шляхом здійснення доплати у розмірі 31 449,42 грн. 22.05.2025 на рахунок позивача були перераховані кошти у розмірі 12 036,27 грн. 29.05.2025 найшла відповідь на претензію, в якій зазначено що НАСК «Оранта» не вбачає підстав для доплати страхового відшкодування у заявленому розмірі. Повідомлено, що страховою було замовлено Звіт № 94-D/16/16 від 28.04.2025, відповідно до якого матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак [NUMBER] , складає 35 702,50 грн з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, тому було прийнято рішення про доплату 12 086,27 грн. Оскільки страховою було відшкодовано лише 31 464,48 грн, невідшкодованою лишається сума у розмірі 19 413,15 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача та витрати на проведення експертизи. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.06.2025 вказану позовну заяву з додатками направлено за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. від 14.08.2025 відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 28.08.2025 до суду надійшов від представника ПАТ НАСК «Оранта» відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на наступне. Відповідачем на виконання норм чинного законодавства, було замовлено Звіт № 94-D/16/16 від 28.04.2025 про визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак [NUMBER] , з врахування коефіцієнту фізичного зносу, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту станом на ДТП складає 31 564,58 грн без ПДВ та 35 702,50 грн з ПДВ. Сума відшкодування без ПДВ була виплачена потерпілій у повному обсязі. Наданий позивачем Звіт не можна приймати як належний доказ у справі, оскільки експертом застосовано не до всіх нових замінюваних запчастин коефіцієнт фізичного зносу. Позивачем на надано доказів здійснення ремонту автомобіля та понесення нею витрат зі сплати ПДВ. Також зазначив, що позивач не позбавлена права звернутися до особи, відповідальної за збиток, з вимогою про сплату відшкодування шкоди. 22.09.2025 позивачем подано письмові пояснення на відзив, що за своєю суттю являються відповіддю на відзив, у якому остання вважала відзив необґрунтованим та наполягала на стягненні страхового відшкодування у розмірі 19 413,15 грн. 29.09.2025 від представника НАСК «Оранта» також до суду надійшли письмові пояснення, в яких зазначено про неналежність, як доказу, наданого позивачем висновку експерта, та зазначив, що позивач не позбавлений права звернутися до особи, відповідальної за збиток, з вимогою про сплату відшкодування шкоди, а саме різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.12.2024 о 15-05 год. громадянин [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Transporter», державний номерний знак [NUMBER] , по вул. Калиновій, 37 в с. Пронятин, здійснив зіткнення з транспортним засобом «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак [NUMBER] , що спричинило пошкодження цих автомобілів, тобто сталася дорожньо-транспортна пригода. Наслідки дорожньої пригоди її учасниками були оформлені у вигляді повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол. Власником автомобіля «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак [NUMBER] , є позивач [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Volkswagen Transporter», державний номерний знак [NUMBER] була застрахована в ПАТ НАСК «ОРАНТА», що підтверджується перевірною чинності полісу внутрішнього страхування, ще зазначено про наявність полісу обов`язкового страхування власника наземного транспортного засобу №АТ5204674. 16.12.2024 позивач [PERSON] звернувся до страховика відповідача ПАТ НАСК «ОРАНТА», із заявою про виплату страхового відшкодування. Також 16.12.2024 ПАТ НАСК «ОРАНТА» було проведено огляд пошкодженого у ДТП автомобіля, про що було відповідний протокол. 03.01.2025 відповідачем на картковий рахунок позивача було сплачено 19 428,31 грн страхового відшкодування. 27.02.2025 позивач звернувся до судового експерта Мазур М.С. з метою проведення транспортно-товарознавчої експертизи транспортного засобу «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується Договором №26/25. У відповідності до висновку експерта № 26/25 транспортно-товарознавчої експертизи від 07.04.2025, вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок ДТП, яке мало місце 13.12.2024 становить 50 877,73 грн. Вартість послуг експерта становить 5 500,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового ордера № 26125 від 25.03.2025. 16.04.2025 позивач звернулася до ПАТ НАСК «ОРАНТА» із вимогою переглянути суму страхового відшкодування та сплатити їй відшкодування у розмірі 50 877,73 грн відповідно до висновку експерта. 28.04.2025 на замовлення ПАТ НАСК «ОРАНТА» було складено Звіт про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак [NUMBER] , відповідно до якого вартість матеріального збитку становить 35 702,50 грн з ПДВ на запасні частини та матеріали, та 31 564,58 грн без ПДВ на запасні частини та матеріали. 22.05.2025 ПАТ НАСК «ОРАНТА» здійснило доплату страхового відшкодування у розмірі 12 036,27 грн. Таким чином ПАТ НАСК «ОРАНТА» сплатила на користь позивача 31 464,58 грн. Між сторонами виникли відносини з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), до яких підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та Закону України від 01.07.2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). Крім того, при вирішенні справи підлягають врахуванню висновки Верховного Суду щодо вибору та застосування відповідної норми права відповідно до статі 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. За змістом статті 1192 ЦК України одним із способів відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого є відшкодування збитків у повному обсязі, які визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону № 1961-ІV визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Статтею 12 Закону № 1961-ІV визначено, що страхове відшкодування за шкоду, завдану майну, завжди зменшується на суму франшизи, встановленої договором страхування. Отже відповідно до Закону № 1961-ІV розмір страхового відшкодування, яке сплачує страховик потерпілому, не завжди дорівнює фактичному розміру завданої шкоди, оскільки обмежується, зокрема, вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (у випадку наявності), а також сумою франшизи. Отже, відповідно до законодавства майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Винуватець повинен відшкодувати потерпілому різницю між завданим збитком та страховою виплатою. Покладення відповідальності у розмірі завданого збитку який повинен відшкодувати страховик на винуватця - суперечить інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Стала позиція, яка відображена у ряді постанов Верховного Суду, у тому числі і у рішеннях Великої Палати. Суть зводиться до того, що з винуватця можна стягнути лише ті суми, які не платить страхова, до яких, як правило відносяться: знос авто, франшиза, розмір збитку понад страхову суму. Якщо потерпілий заявляє вимогу до винуватця про відшкодування тих платежів, які повинна сплатити страхова компанія, то суд повинен відмовити в задоволенні таких позовних вимог. Єдине виключення - сам винуватець згоден самостійно покрити розмір завданого збитку, який повинен бути покритий страховою компанією (до такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах: № 204/5314/18 від 25.11.2021 року; № 208/2600/17 від 27.10.2021 року; № 205/1314/16-ц від 20.10.2021 року; № 362/3043/18 від 06.10.2021 року; № 753/311/17 від 06.10.2021 року; № 128/1453/18 від 06.10.2021 року; № 369/11644/16-ц від 04.08.2021 року; № 759/24061/19 від 28.07.2021 року; № 523/7115/18 від 30.06.2021 року; № 204/4050/17 від 03.06.2021 року; № 607/17727/18 від 19.05.2021 року; № 523/3212/19 від 24.03.2021 року; № 753/11069/16 від 17.02.2021 року; № 760/5686/17 від 17.02.2021 року; № 592/8115/18 від 03.02.2021 року). У зв`язку з цим із винного водія підлягає стягненню різниця між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Тобто страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту - безпосередній винуватець (постанова КЦС ВС від 03.10.2018 року у справі №686/17155/15-ц). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками слід розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливо б було відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням». (постанова КЦС ВС від 22.01.2019 року у справі №676/518/17). Сторонами у справі не оспорюється факт дорожньо-транспортної пригоди, у якій заподіювачем позивачу шкоди є Похила В. Також не оспорюється факт отримання позивачем від страховика ПАТ НАСК «ОРАНТА», суми страхового відшкодування за шкоду, завдану заподіювачем шкоди у розмірі 31 464,58 грн., які перераховані безпосередньо позивачу. Предметом спору є недостатність, на думку позивача, суми страхового відшкодування для відновлення пошкодженого автомобіля. Визначений страховиком розмір збитків не позбавляє позивача права не погодитись з розрахунком страховика. Крім того, такий розрахунок не має для суду заздалегідь встановленої сили. Відповідно до постанови КЦС ВС від 03.07.2019 у справі № 910/12722/18, від 13.03.2018 у справі № 910/9396/17, звіт про оцінку вартості (розміру) збитків, виконаний на замовлення позивача, є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму що витрачена на відновлення транспортного засобу. Таким чином, суд бере за основу Висновок експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи № 26/25 від 07.04.2025. З вказаних вище підстав, вимоги позивача про стягнення з відповідача, 19 313,15 грн. матеріальних збитків є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Крім того, з відповідача підлягають стягненню кошти у розмірі 5 500,00 грн. сплачені позивачем за проведення експертизи, які підтверджені доказами. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved