Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами на загальну суму 34\~950,00 грн та витрат зі сплати судового збору в сумі 3028,00 грн. Позивач вказував, 14 квітня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] укладено договір позики №2212773. 14 червня 2021 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»" (фактор) та Товариство з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" (клієнт) уклали договір факторингу № 14/06/21, за яким фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. 28 липня 2021 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариство з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" уклали додаткову угоду № 2 до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, якою визначили внести зміни до п.1.3. договору та викласти його в наступній редакції: "клієнт зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за Договором позики Фактору, повідомити Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних Фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про Фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства". 13 червня 2022 року ТОВ «ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» та Товариство з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" уклали додаткову угоду № 7 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, якою домовились викласти пункт 9.1 договору в наступні й редакції: «3.11 Даний Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення його печатками Сторін. Договір дійсний потягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна зі сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до строку закінчення дії договору, даний договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік». 21 лютого 2025 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариство з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" уклали додаткову угоду №48 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, якою визначили, що загальна сума прав вимоги, що відступаються згідно реєстрів боржників №43 та №44 від 21 лютого 2025 року становить 5564399,42 грн. 17 лютого 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] укладено договір позики №79787558. 27 березня 2025 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»" та Товариство з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" уклали договір факторингу № 27/03/25, відповідно до умов якого, Товариство з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»" за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. [PERSON] є боржником за договорами позики: -за №2212773 на загальну суму 184985,00 грн, з яких 6000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 495,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 12000,00 грн сума заборгованості за пенею; -за №79787558 на загальну суму 16455,00 грн, з яких 6000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 16455,00 грн - сума заборгованості за відсотками. А всього на підставі двох кредитних договорів позивач набув права вимоги на загальну суму 34950,00 грн. Покликаючись на вищевикладене, позивач просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 34950,00 грн, а також судові витрати у розмірі 3028,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився. В заяві, адресованій суду, просив провести розгляд справи без участі представника. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча про день, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення. Відзиву суду не подавала. З огляду на вищевикладене, у відповідності до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Враховуючи неявку всіх учасників судового розгляду, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить висновку, що позовні вимоги підлягають часткового задоволення з наступних підстав. Статтею 626\~ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 6\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України) Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Положенням ч.1 ст.5\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» передбачено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Згідно із ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з кредитного договору №79787558, укладеного 17\~лютого 2024\~року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] остання отримала кредит в розмірі 6000,00 грн, строком на 30 днів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином умов кредитного договору не виконала та кредит для ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» не повернула. З розрахунку заборгованості вбачається, що за відповідачем рахується заборгованість за договором позики №79787558 від 17.02.2025 року в сумі 16455,00 грн, з яких 6000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 10455,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Статтею 526\~ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.536 ЦК Україниза користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Враховуючи, що відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, суд доходить висновку про те, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» набуло право вимоги на стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитними договорами на загальну суму 16455,00грн. З копії\~договору факторингу\~№27/03/25 від 27.03.2025 року, укладеного між ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», а також копією актів прийому передачі реєстрів боржників до даного договору та витягами з відповідних реєстрів, підтверджується, що ТОВ «1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги боргу за договором позики №79787558 з [PERSON] . Статтею 514\~ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи вищевикладене, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем [PERSON] . А тому, вимога про стягнення з [PERSON] 16455,00 грн заборгованості за договором позики №79787558 від 17 лютого 2024 року, підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 14 квітня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір\~№2212773. 14 червня 2021 року ТзОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ «ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» уклали договір факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року. 21 лютого 2025 року ТзОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ «ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» уклали додаткову угоду №43 до вказаного договору, якою визначено, в тому числі, і загальну суму прав вимоги, що відступаються згідно з реєстрами боржників №33 та №34 від 21 лютого 2025 року. Суд рахує, що додаткова угода не є новим договором факторингу, і не свідчить жодним чином про перехід до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» від первісного кредитора ТОВ"1 Безпечне агенство необхідних кредитів" права вимоги до [PERSON] за договором позики №2212773 від 14 квітня 2024 року, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] .. Враховуючи викладене, суд вважає, що на момент укладення договору факторингу від 14.06.2021 року №14/06/21 ще не виникло (не існувало) зобов`язання між первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та боржником [PERSON] , не було укладено кредитних договорів, тобто, у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», на підставі договору факторингу від 14 червня 2021 року. Так, у справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу (правова позиція, викладена Верховним Судом України у постанові від 05.07.2017 у справі №752/8842/14-ц). Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора, є істотними умовами цього договору. Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом відступлення може бути лише зобов`язальна вимога, яка є дійсною, належним чином індивідуалізованою та правомірною та доводить, що вказані ознаки предмета є сутнісними, а відсутність хоча б одного з них позбавляє певну вимогу можливості бути предметом відступлення. Під існуючою грошовою вимогою слід розуміти грошову вимогу, строк платежу за якою на момент укладення договору фінансування під відступлення грошової вимоги уже настав. Майбутньою вимогою, як предмета відступлення, під яке надається фінансування, може бути грошова вимога, яка ґрунтується на договорі, вже укладеному до моменту відступлення, строк платежу за яким ще не настав. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.09.2022 року у справі №910/12525/20 виснувала, що положення ч.1\~ст.203 ЦК України\~прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом п.1 ч.1 ст.512, ст.514 ЦК України, у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається. Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі, й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 24.04.2018 у справі №914/868/17, від 18.10.2018 у справі №910/11965/16. Окрім того, Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 року у справі №905/306/17 виснував про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги фінансова компанія, як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.02.2014 №352 Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 року №231, до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення. Згідно з матеріалами справи, ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та [PERSON] договір позики №2212773 укладений у 2024 році, тобто через три роки після укладення 14 червня 2021 року договору факторингу між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та позивачем. Отже, право вимоги до [PERSON] не існувало на момент укладення договору факторингу, хоча як право майбутньої вимоги на момент укладення договору мало би бути визначеним. Однак, жодної визначеної вимоги у ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" щодо [PERSON] на момент укладення договору факторингу від 14 червня 2021 року не було, та сторони не могли передбачити, що у 2024 році буде укладений договір позики №2212773 від 14 квітня 2024 року. При цьому, як зазначено вище, обсяг прав та обов`язків сторін по договору факторингу від 14.06.2021 року додатковими угодами №2 від 28 липня 2021 року та №48 від 21 лютого 2025 року - не змінений, по своїй суті вони не є новим договором факторингу, і не свідчать жодним чином про перехід до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» від первісного кредитора ТОВ 1 Безпечне агенство необхідних кредитів" права вимоги до [PERSON] за договором позики №2212773 від 14 квітня 2024 року. Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави вважати, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 набуло право вимоги до [PERSON] . Враховуючи викладене, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за договором позики №2212773 від14 квітня 2024 року на загальну суму 18495,00 грн, слід відмовити. Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено частково\~на 47,08%\~(16455х100/34950),\~а тому\~з відповідача\~підлягає до\~стягнення на\~користь позивача\~судові витрати\~у розмірі 1425,58 грн (47,08/100х3028).

Outcome: partial