Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

представниця позивача звернулася до суду із позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором №76114893 від 16.01.2024 року у розмірі 15824,61 грн.; стягнути судові витрати у розмірі 2422,40 грн. із відповідача на користь позивача. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] звернувся до ТзОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» і уклав 16.01.2024 року договір позики № 76114893, отримавши грошові кошти для власних потреб. Зауважила, що вказаний договір складений в електронному варіанті та підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису. Вказала, що [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим утворилася згадана заборгованість. Зазначила, що 22.05.2024 року між ТзОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТзОВ «СВЕА ФІНАНС» укладено договір факторингу № 01.02-14/24, відповідно до якого, а також згідно з реєстром прав вимоги до вказаного договору, позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 76114893 від 16.01.2024 року. Виходячи з вищевикладеного, зазначає, що позичальником порушено умови Договору та станом на дату складання позовної заяви несплачена заборгованість складає: 15824,61 грн. У зв`язку із вищенаведеним, позовні вимоги підтримує, просить задоволити. Ухвалою від 19.08.2025 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У вказаний строк відповідач не надав суду відзиву на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2 г ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. В силу ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У відповідності до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Судом встановлено, що 16.01.2024 року [PERSON] уклав з ТзОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 76114893 шляхом підписання такого, додатку № 1 до нього та паспорту споживчого кредиту електронним підписом у виді одноразових ідентифікаторів T31GjRnQLy, SC29eAot8X внаслідок чого отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. строком на 13 днів зі сплатою 2,5% в день. Разом з тим сторонами укладено Додаткову угоду № 76114893 до договору позики (на умова повернення позики в кінці строку позики) № 76114893 від 16.01.2024 року, згідно умов якої позичальник збільшив суму позики на 2500,00 грн., таким чином загальний розмір наданої позики становить 4500,00 грн. Згідно п. 2.1 Додаткової угоди, викласти в новій редакції стовбець 7 Таблиці п. 2 Договору, а саме «Орієнтовна загальна вартість позики, у грн.» 5962,50 грн. Встановлено, що кредитодавець повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором № 76114893 від 16.01.2024 року. 22.05.2024 року між ТзОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТзОВ «СВЕА ФІНАНС» укладено договір факторингу № 01.02-14/24, відповідно до умов якого первісний кредитор ТзОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) новому кредитору ТзОВ «СВЕА ФІНАНС» свої права вимоги за кредитними договорами, натомість фактор сплачує первісному кредитору грошові кошти за відступлення права вимоги. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-14/24 від 22.05.2024 року, ТзОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТзОВ «СВЕА ФІНАНС» право вимоги до відповідача за кредитним договором № 76114893 від 16.01.2024 року. У вказаному документі заборгованість [PERSON] становить 15 824,61 грн. та складається з 4500,00 грн. заборгованості по тілу кредиту, 11 324,61 грн. заборгованості по відсоткам. Із розрахунку заборгованості, складеного первісним кредитором ТзОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», вбачається, що станом на 22.05.2024 року заборгованість [PERSON] становить 15 824,61 грн. та складається з 4500,00 грн. заборгованості по тілу кредиту, 11 324,61 грн. заборгованості по відсоткам. Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому законодавство визначає різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), постановах Верховного Суду від 10 серпня 2022 року у справі № 754/16771/17 (провадження № 61-12636св21), від 01 вересня 2022 року у справі № 225/3427/15-ц (провадження № 61-18053св21) зазначено: «право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Після спливу чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». За умовами кредитного договору № 76114893 від 16.01.2024 року сторони погодили строк кредитування 13 днів з 16.01.2024 року по 28.01.2024 року. Звертаючись до суду з даним позовом представник позивача просив стягнути нараховані проценти, які розраховані станом на 22.05.2024 року. Отже, виходячи з того, що строк кредитування за кредитним договором № 76114893 від 16.01.2024 року закінчився 28.01.2024 року, тому з цього часу кредитор не мав підстав здійснювати нарахування відсотків, передбачених умовами договору. Оскільки строк кредитування за вказаним кредитним договором завершився 28.01.2024 року, у кредитодавця було відсутнє право нараховувати відсотки за користування кредитом, а тому вимоги позивача про стягнення таких відсотків, нарахованих після 28.01.2024 року, є необґрунтованими, з огляду на що такі не підлягають задоволенню. Після цих дат права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Як вбачається з розрахунку заборгованості, складеного первісним кредитором ТзОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», заборгованість [PERSON] станом на 28.01.2024 року становить 5 699,61 грн. та складається з 4500,00 грн. заборгованості по тілу кредиту, 1462,50 грн. заборгованості по відсоткам, однак із врахуванням часткових оплат відповідачем в рахунок погашення заборгованості за Договором №76113174 шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за Договором позики, у розмірі 130,50 грн. (02.02.2024 року) та 132,39 грн. (04.02.2024 року), то заборгованість по відсотках буде складати 1 199,61 грн. Таким, чином відсотки у розмірі 1 199,61 грн. підлягатимуть стягненню з відповідача на користь позивача. Частинами 1, 3 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Зі змісту ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача. За ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за договором позики визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, суд приходить до висновку, що аргументи, якими представник позивача мотивувала позовні вимоги, частково знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому такі слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 76114893 від 16.01.2024 року у розмірі 5 699,61 грн., яка складається з 4500,00 грн. заборгованості по тілу кредиту, 1 199,61 грн. заборгованості по відсоткам. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір відповідно до Закону України "Про судовий збір". Відповідно дост.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 872,31 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved