Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

До Дніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та про зміну способу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, у якій позивач просить суд: змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] на підставі рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 29.11.2022 року з твердої грошової суми у розмірі 2000 грн. щомісячно на дитину на аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття та стягнути з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів у розмірі 71 870, 97 (сімдесят одна тисяча вісімсот сімдесят гривень дев`яносто сім копійок). В обґрунтуванні позовних вимог зазначено про те, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, які на даний час розірвано. Від спільного проживання разом у них народився син [PERSON] [INFO] . Син проживає разом зі позивачем за адресою: [ADDRESS] , що стверджується довідками про взяття на облік ВПО від 14.08.2024 року №6117-5003400095, №6117-5003400063. Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 29.11.2022 року (справа №449/942/22) із [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.10.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Добровільно аліменти відповідач не сплачував, тож позивач отримала рішення суду та виконавчий лист та подала його до виконавчої служби за місцем проживання боржника, як це передбачено Законом України «Про виконавче провадження». 17.01.2023 року за заявою позивача було відкрито виконавче провадження №70766535, виконання якого здійснюється старшим державним виконавцем Перемишлянського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області. Відповідач був проінформований про існування виконавчого провадження та необхідність сплачувати аліменти, проте аліменти сплачував нерегулярно, в результаті чого утворилася заборгованість. Станом на 13.12.2024 року заборгованість відповідача [PERSON] по сплаті аліментів складає 51 870.97 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по сплаті аліментів, копія якого наявна у матеріалах справи. Станом на 17.01.2025 року заборгованість відповідача [PERSON] по сплаті аліментів складає 71 870.97 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по сплаті аліментів, копія якого наявна у матеріалах справи. Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України. Згідно з проведеним позивачем розрахунком за період з 01 листопада 2022 року по 17 січня 2025 року (включно) розмір пені складає: 1 548 000 грн. (термін з 01.11.2022 року по 17.01.2025 року складає 809 дні; 2000 грн. (місячний розмір аліментів)*809 дні*1% = 1618000 грн.). Поряд із цим ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України встановлене обмеження щодо стягнення суми неустойки (пені), яка не може бути більшою 100 відсотків заборгованості. Загальна заборгованість зі сплати аліментів за вказаний період (з 01 листопада 2022 року по 17 січня 2024 року включно) складає: 71870.97 грн. З огляду на зазначене, позивач просить суд стягнути з боржника пеню у розмірі, що не перевищує 100% суми основного боргу по аліментам за вказаний період помісячно. Щодо сплачених сум відповідачем, то загалом за весь період виконавчого провадження відповідач жодного разу не здійснив сплату аліментів. На момент ухвалення судового рішення про стягнення із відповідача аліментів на утримання дитини, останній отримував мінімальну заробітну плату, у зв`язку із чим при зверненні до суду із вимогою про стягнення аліментів, позивачем було заявлено вимогу про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. Натомість у позивача є додаткова необхідність у матеріальному забезпеченні спільної із відповідачем дитини, яка наразі перебуває виключно на утриманні позивача, а коштів, які відповідач зобов`язаний сплачувати в якості аліментів на підставі судового рішення не достатньо для гармонійного розвитку та забезпечення сина, хоча останній має можливість для його кращого матеріального забезпечення. Тому, на думку позивача, доцільним є зміна способу стягнення присуджених аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання спільного сина, враховуючи вищенаведені обставини. Наразі позивачу відомо, що відповідач проходить військову службу у Збройних Силах України. З метою отримання офіційної інформації щодо того, в якій військовій частині проходить службу відповідач, [PERSON] , Міністерству оборони України 27.01.2025 року було надіслано адвокатський запит. Відповідь дотепер очікується. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» у 2025 році установлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років 3196 грн. Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 29.11.2022 року (справа №449/942/22) з відповідача стягуються аліменти на дитину у розмірі 2000 грн. Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зазначений розмір аліментів, який стягується із відповідача на утримання сина, є недостатнім для задоволення його потреб та його гармонійного розвитку. Крім того, окрім сина [PERSON] , [INFO] , на утриманні Позивачки перебуває ще двоє малолітніх дітей, яких вона утримує самостійно, а саме: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] На утримані ж у відповідача інших осіб, окрім спільного сина з позивачем немає. Вищезазначені обставини змусили позивача звернутися до суду з позовною заявою. Дніпровським районним судом Дніпропетровської області було постановлену ухвалу про відкриття провадження та справу призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Подали заяву про розгляд справи за їх відсутності та проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надсиланням судової кореспонденції за адресою реєстрації та оголошенням на офіційному сайті суду. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву від відповідача не надійшло. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст.\~280\~ЦПК України на місці ухвалив провести заочний розгляд справи. На підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Як передбачає ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом положень ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 180\~СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1,2 ст.196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Постанова Великої Палати Верховного Суду України від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц містить правовий висновок, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення пені на підставі ч. 1 ст.\~196\~СК України суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням встановленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Далі потрібно підсумувати розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначити загальну торбу пені за увесь період заборгованості шляхом додавання показників за кожен місяць. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Виходячи з аналізу норм ст.\~549\~ЦК України та ст. 196 СК України, неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання, що має на меті сприяти належному виконанню зобов`язання. Як вказано вище, відповідно до ч. 1\~ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Відповідний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). При цьому Велика Палата вважала за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше ухвалених судових рішеннях Верховного Суду України. Аналогічно вирішено питання також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), згідно якої загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня на заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1\~ст. 196 СК України, пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, які на даний час розірвано. Від спільного проживання разом у них народився син [PERSON] [INFO] . Син проживає разом зі позивачем за адресою: [ADDRESS] , що стверджується довідками про взяття на облік ВПО від 14.08.2024 року №6117-5003400095, №6117-5003400063. Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 29.11.2022 року (справа №449/942/22) із [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.10.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Добровільно аліменти відповідач не сплачував, тож позивач отримала рішення суду та виконавчий лист та подала його до виконавчої служби за місцем проживання боржника, як це передбачено Законом України «Про виконавче провадження». 17.01.2023 року відкрито виконавче провадження №70766535, виконання якого здійснюється старшим державним виконавцем Перемишлянського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області. Станом на 13.12.2024 року заборгованість відповідача [PERSON] по сплаті аліментів складає 51 870.97 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по сплаті аліментів, копія якого наявна у матеріалах справи. Станом на 17.01.2025 року заборгованість відповідача [PERSON] по сплаті аліментів складає 71870.97 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по сплаті аліментів, копія якого наявна у матеріалах справи. Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України. Згідно з проведеним позивачем розрахунком за період з 01 листопада 2022 року по 17 січня 2025 року (включно) розмір пені складає: - термін з 01.11.2022 року по 17.01.2025 року складає 809 дні; 2000 грн. (місячний розмір аліментів)*809 дні*1% = 1618000 грн.. Поряд із цим ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України встановлене обмеження щодо стягнення суми неустойки (пені), яка не може бути більшою 100 відсотків заборгованості. Загальна заборгованість зі сплати аліментів за вказаний період (з 01 листопада 2022 року по 17 січня 2024 року включно) складає: 71870.97 грн. З огляду на зазначене, позивач просить суд стягнути з боржника пеню у розмірі, що не перевищує 100% суми основного боргу по аліментам за вказаний період щомісячно. Щодо сплачених сум відповідачем, то загалом за весь період виконавчого провадження відповідач жодного разу не здійснив сплату аліментів. На момент ухвалення судового рішення про стягнення із відповідача аліментів на утримання дитини, останній отримував мінімальну заробітну плату, у зв`язку із чим при зверненні до суду із вимогою про стягнення аліментів, позивачем було заявлено вимогу про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. Натомість у позивача є додаткова необхідність у матеріальному забезпеченні спільної із відповідачем дитини, яка наразі перебуває виключно на утриманні позивача, а коштів, які відповідач зобов`язаний сплачувати в якості аліментів на підставі судового рішення не достатньо для гармонійного розвитку та забезпечення сина, хоча останній має можливість для його кращого матеріального забезпечення. Тому, позивач просить змінити спосіб стягнення присуджених аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання спільного сина, враховуючи вищенаведені обставини. Наразі позивачу відомо, що відповідач проходить військову службу у Збройних Силах України. З метою отримання офіційної інформації щодо того, в якій військовій частині проходить службу відповідач, [PERSON] , Міністерству оборони України 27.01.2025 року було надіслано адвокатський запит. Відповідь не надійшла. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» у 2025 році установлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років 3196 грн. Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 29.11.2022 року (справа №449/942/22) з відповідача стягуються аліменти на дитину у розмірі 2000 грн. Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зазначений розмір аліментів, який стягується із відповідача на утримання сина, є недостатнім для задоволення його потреб та його гармонійного розвитку. Крім того, окрім сина [PERSON] , [INFO] , на утриманні Позивачки перебуває ще двоє малолітніх дітей, яких вона утримує самостійно, а саме: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , на утримані у відповідача інших осіб, окрім спільного сина з позивачем, немає. Відповідно до\~ст.\~196\~СК України з відповідача на користь позивача може бути стягнута пеня за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в розмірі, що не перевищує 100% відсотків заборгованості по аліментам. Тому, враховуючи, що розмір пені, яка підлягає стягненню не може перевищувати 100 % розміру заборгованості зі сплати аліментів, тому стягненню із відповідача на користь позивача підлягає пеня у розмірі суми заборгованості, тобто\~ - 71870.97 грн. Таким чином, позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. З п. 3 ч. 1\~ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі, зокрема у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, тому суд вважає за необхідним стягнути також із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст.180, 196 Сімейного кодексу України, ст. 4, 5, 12, 13, 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved