Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-16 00:00:00

представник Варшавський К.А. звернувся до суду в інтересах позивача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» (далі ТОВ «СВЕА ФІНАНС», позивач) із позовом до [PERSON] (далі відповідач), в якому просив стягнути з останньї на користь Товариства заборгованість за кредитними договорами у в розмірі 149\~092,56 грн, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за вказаними договорами позивачем набуто право вимоги до [PERSON] , відповідно до укладених з попередніми кредиторами Договорів факторингу. Однак, відповідач в порушення умов даних договорів свої боргові зобов`язання не виконав. У зв`язку з цим, у позивача, як нового кредитора, виникло право на стягнення вказаних вище сум заборгованості в судовому порядку. Ухвалою суду від 10.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в особі представника про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у позові просив розглянути справу без участі представника, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] про місце, день та час слухання справи належним чином повідомлена, шляхом направлення рекомендованого повідомлення на адресу місця проживання та місця реєстрації. Будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавала, заперечень проти позову або відзиву на позов не подала. Про дату, час та місце розгляду відповідач повідомлена також шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті «Судової влади\~України». Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків. Положеннями ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно положень ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Згідно ст.ст.526, 599, 629, 1046, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, договір є обов`язковим для виконання сторонами, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Судом встановлено, що 26.09.2019 між АТ «Ідея Банк» та відповідачем було укладено договір кредиту та страхування №Z75.21268.005744745, який є змішаним договором кредиту і договору страхування. Відповідно до розділу 1 Договору, Банк надає Позичальнику кредит у розмірі 29\~999 грн для власних потреб. В свою чергу Позичальник отримує Кредит і доручає Банку сплатити за рахунок отриманих коштів страховий платіж на вказаний в договорі рахунок страховика. Кредит надається строком на 24 місяці (п.1.4). Пунктом 1.3 Договору встановлено розмір процентної ставки 9,99% річних. Дата повернення кредиту 26.09.2020 (п. 1.8) (а.с.8). Підписанням відповідного кредитного договору Позичальник також приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діяла станом на дату укладення договору, і яка розміщена за посиланням https://ideabank.ua) та підтвердив свою обізнаність про Умови та Тарифи Банку (п.1.5, 6). Також згідно з п. 1.5 Договору за надання послуг з комплексного банківського обслуговування фізичних осіб встановлена плата, відповідно до п.5 Додатку №1, визначена як «Інші послуги банку». Пунктом 3.2 Договору визначено, що Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Тарифи, Паспорт споживчого кредиту, розміщені на сайті за посиланням https://ideabank.ua, є невід`ємними складовими цього договору. До матеріалів справи долучено копію Паспорта споживчого кредиту, який є додатком №1 до Договору та містить графік погашення та суми щомісячних платежів за період з 02.11.2019 по 26.09.2021 (а.с. 9). На виконання умов вищевказаного договору АТ «Ідея Банк» проведено оплату відповідачу коштів, згідно з ордером розпорядженням №1 про видачу кредиту у розмірі 25864,21 грн, та згідно з ордером розпорядженням №2 про сплату страхового платежу в розмірі 4137,79 грн (а.с.10). Згідно з довідкою - розрахунком заборгованості по Договору №Z75.21268.005744745 від 26.09.2019, заборгованість [PERSON] перед АТ «Ідея Банк» станом на 25.07.2023 складає: за основним боргом 29999 гривень; заборгованість за відсотками\~8819,99 гривень; заборгованість за нарахованоми та несплаченими комісіями\~30\~539,57 грн, всього 69\~358,56 грн (а.с.15). 03.09.2019 між АТ «Ідея Банк» та відповідачем було укладено угоду №С-001-068725-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Відповідно до умов якої максимальний ліміт кредитної лінії встановлено у розмірі 200\~000 грн, ліміт встановлений на момент укладення угоди становить 10 000 грн. Визначення суми Кредитної лінії, що може бути доступна Клієнту. протягом строку дії відновлювальної Кредитної лінії, здійснює Банком в межах встановленого Угодою максимального ліміту Кредитної лінії без будь-яких обмежень. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24,00% річних. Додатково зазначаємо, що підписанням відповідного Кредитного договору Позичальник також приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діяла станом на дату укладення договору, і яка розміщена за посиланням https://ideabank.ua/uk/about/public-contracts) та підтвердив свою обізнаність про Умови та Тарифи Банку. До матеріалів справи долучено копію Паспорта споживчого кредиту (а.с.17-20). Згідно з довідкою - розрахунком заборгованості по Договору №С-001-068725-19-980 від 03.09.2019, заборгованість [PERSON] перед АТ «Ідея Банк» станом на 25.07.2023 складає: за основним боргом 9830,55 гривень; заборгованість за відсотками\~19694,01 гривень; всього 29524,56 грн (а.с.27). 03.09.2019 між АТ «Ідея Банк» та відповідачем було укладено угоду №С-001-068739-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Відповідно до умов якої максимальний ліміт кредитної лінії встановлено у розмірі 200\~000 грн, ліміт встановлений на момент укладення угоди становить 20 000 грн. Визначення суми Кредитної лінії, що може бути доступна Клієнту. протягом строку дії відновлювальної Кредитної лінії, здійснює Банком в межах встановленого Угодою максимального ліміту Кредитної лінії без будь-яких обмежень. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00% річних. Додатково зазначаємо, що підписанням відповідного Кредитного договору Позичальник також приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діяла станом на дату укладення договору, і яка розміщена за посиланням https://ideabank.ua/uk/about/public-contracts) та підтвердив свою обізнаність про Умови та Тарифи Банку. До матеріалів справи долучено копію Паспорта споживчого кредиту (а.с.30-32). Згідно з довідкою - розрахунком заборгованості по Договору №С-001-068739-19-980 від 03.09.2019, заборгованість [PERSON] перед АТ «Ідея Банк» станом на 25.07.2023 складає: за основним боргом 18518,06 гривень; заборгованість за відсотками\~31691,38 гривень; всього 50209,44 грн (а.с.38). 25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» і ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва - «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») укладено Договір Факторингу №01.02- 31/23. Відповідно до розділу 2 Договору Факторингу AT «Ідея Банк» відступило свої права вимоги, а позивач набув право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед AT «Ідея Банк», визначеними в Реєстрах боржників №1, №2, №3. Факт виконання договору та його оплати підтверджується відповідними актами та платіжною інструкцією (а.с. 41-54). Відповідно до витягу з Реєстру боржників №1 від 25.07.2023 ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №Z75.21268.005744745 від 26.09.2019 в розмірі\~69\~358,56\~грн з яких: 29 999 гривень; заборгованість за відсотками 8819,99 гривень; заборгованість за іншими процентними платежами\~30539,57 грн; за кредитним договором №С-001-068725-19-980 від 03.09.2019 в розмірі 29524,56 грн, з яких: 9830,55 гривень; заборгованість за відсотками\~19\~694,01 гривень; за кредитним договором №С-001-068739-19-980 від 03.09.2019 в розмірі 50209,44 грн, з яких: 18518,06 гривень; заборгованість за відсотками\~31691,38 гривень (а.с.52-54). Таким чином, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги по суті - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною 1\~ст.1077\~ЦК України\~передбачено,\~що за\~договором факторингу\~(фінансування\~під відступлення\~права грошової\~вимоги)\~одна сторона\~(фактор)\~передає або\~зобов`язується\~передати грошові\~кошти в\~розпорядження другої\~сторони (клієнта)\~за плату\~(у\~будь-який\~передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Судом встановлено факт невиконання належним чином зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідачем, що є підставою для стягнення з відповідача користь позивача заборгованості по тілу позики та процентах за користування ним. Стосовно нарахування позивачем заборгованості по іншим процентним платежам у розмірі 30539,57 грн, суд зазначає наступне. Зі змісту п.1.5 Договору вбачається, що банком, на умовах договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, встановлена плата за надання послуг з комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до п. 5 Додатку №1 як «Інші послуги банку», а також комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням коштів на рахунки в Банку, яка сплачується згідно з діючими Тарифами, які розміщені на сайті банку: https://ideabank.ua. Згідно з випискою по рахунку відповідача плата за обслуговування кредиту по договору нараховувалася відповідачу щомісячно. Згідно з графіком, зазначеним у Паспорті споживчого кредиту, нарахування вказаних коштів віднесено до «інших послуг банку». До матеріалів справи позивачем не надано, ні діючого на час виникнення спірних правовідносин договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, ні тарифів на таке обслуговування, що унеможливлює з`ясування юридичної природи, складових та вартості цих нарахувань. Банк у позовній заяві не зазначив переліку послуг, за які нараховувалася плата, та не надав доказів погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, а також фактичного надання та отримання відповідачем послуг. У\~рішенні від 11.07.2013, № 7-рп/2013 Конституційний Суд України \~вказав, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. 10.06.2017 набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів»\~текст ст.11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить\~Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої\~статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування»\~загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування»\~до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином,\~Законом України «Про споживче кредитування»\~безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту, однак вказаний Закон розмежовує платність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. На виконання вимог п.4 ч.1 ст.1 та ч.2 ст 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою\~визнано такою, що втратила чинність\~постанову Правління Національного банку України від 10.05.2007 №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до п.5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (п. 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Відповідно до ч.1,2 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування»\~після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування»\~щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі №202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору.\~За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою\~статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Враховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору та фактичного їх отримання відповідачем, то положення пункту 1.5 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.09.2022 у справі № 755/11636/21 (провадження № 61-7098св22), від 08.02.2023 у справі № 168/349/20 (провадження № 61-2223св21), та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.11.2022 у справі № 755/9486/21 (провадження № 61-5581св22). Наведені висновки підтримані у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22), де зазначено, якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином, включення банком до суми заборгованості за договором складової заборгованості за комісією є необґрунтованими з вищевказаних підстав, оскільки встановлення всупереч вимогам нормативно-правових актів цих невиправданих платежів спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи-споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах. Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що оскільки положення кредитних договорів №Z75.21268.005744745 від 26.09.2019 щодо сплати позичальником на користь кредитодавця щомісячної плати за обслуговування кредитної заборгованості, визначеної у позові як заборгованість за «іншими процентними платежами» суперечать положенням\~ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~і є нікчемними з моменту укладення договору, указана заборгованість у розмірі 30539,57 грн стягненню не підлягає. Отже позовні вимоги слід задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №Z75.21268.005744745 від 26.09.2019 за основним боргом 29999 гривень, заборгованість за відсотками\~8819,99 гривень, всього 38818 грн; за кредитним договором №С-001-068725-19-980 від 03.09.2019 в розмірі 29524,56 грн, з яких: 9830,55 гривень; заборгованість за відсотками\~19\~694,01 гривень; за кредитним договором №С-001-068739-19-980 від 03.09.2019 в розмірі 50209,44 грн, з яких: 18518,06 гривень; заборгованість за відсотками\~31691,38 гривень. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаними договорами у розмірі 118 552 грн (38818+29524,56 +50209,44). Частинами 1,6,7 ст.81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 79,52% (118 552: 149092,56х100), з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме: 1926,29 грн (2422,40 х 79,52 %).

Outcome: partial