Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-16 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді від 04 вересня 2023 року відкрито провадження у справі. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 червня 2024 року зазначену цивільну справу передано до розгляду судді Цитульському В.І. здійсненого на підставі розпорядження керівника апарату суду від 12 червня 2024 року №186. Ухвалою від 14 червня 2024 року цивільну справу прийнято до провадження та постановлено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання. Доводи позивача викладені у позові. 30.07.2018 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , укладено договір №014/0144/82/0182051 про надання банківських послуг у сфері страхування, згідно з яким відповідачу було надано кредит у розмірі 42698,08 грн. на 36 місяців. Банк свої зобов`язання виконав, надав відповідачу грошові кошти у строк та у розмірі визначеному договором. Натомість відповідач своїх обов`язків за договором не виконував у зв`язку із чим у нього утворилася заборгованість. 28.05.2020 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення права вимоги №114/2-34. Таким чином ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» отримало право вимоги зокрема і за договором відповідача. Станом на дату відступлення заборгованість відповідача становила 110\~558,91 грн., яка складалася з заборгованості за основною сумою боргу 38446,98 грн., заборгованість за відсотками 26794,45 грн., пеня 45314,48 грн. Заперечення відповідача викладені у відзиві. Відповідач факт укладання договору про надання банківських послуг у сфері страхування не заперечує, однак у відзиві ставить під сумнів автентичність виписки по рахунку наданої позивачем, а також документів відступлення права вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Крім того, звертає увагу на безпідставність збільшення позивачем суму пені і як наслідок збільшення загальної суми. А також зазначив, що сума пені перевищує максимально можливий розмір пені визначений законодавством. Заявляє клопотання про застосування строків позовної давності. Фактичні обставини встановлені судом. 30 липня 2018 року [PERSON] звернувся із заявою-анкетою для отримання кредиту «Кредит готівкою» 30 липня 2018 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг у сфері страхування №014/0144/82/0182051. За умовами цього договору [PERSON] отримує кредит у розмірі 42\~698,00 грн. з яких 38424,00 грн. на придбання товарів, робіт, послуг для задоволення особистих потреб, а 4274,08 грн. страховий платіж. Строк кредиту 36 місяців з датою повного погашення кредиту 30.07.2021 і з процентною ставкою 59,9 % річних. До договору був погоджений сторонами графік погашення кредиту. На підтвердження отримання і використання кредитних коштів позивачем надано виписку по рахунку [NUMBER] . Згідно з даними виписки встановлено, що [PERSON] отримав кредитні кошти в розмірі 42698,08 грн.30.07.2018 р. 28 травня 2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення права вимоги №114/2-34. Відповідно до п.2.1 Договору на умовах встановлених цим Договором первісний кредитор передає новому кредитору за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі Боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників №114/2-34 від 02.06.2020 ТОВ « ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги за договором №014/0114/82/0182051від 30.07.2018 до боржника [PERSON] . Вданому витязі зазначена сума заборгованості за основною сумою боргу 38446,98 грн., сума заборгованості за відсотками 26\~797,45 грн., пеня 45\~314,48 грн. До договору долучене платіжне доручення №18431 від 28.05.2020 про оплату вартості прав вимоги згідно п.3.1 за Договором відступлення прав вимоги №114/2-34 від 28.05.2020. 06 жовтня 2022 року відповідачу була направлена досудова вимога про негайне погашення заборгованості, яка залишилася без відповідного реагування. На виконання ухвали суду від 15 лютого 2024 року позивачем надані оригінали запитуваних документів. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2481,00 грн. Норми права застосовані судом. Відповідно до\~ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, та вимог\~Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інш фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.ч.1,3\~ст.512 ЦК України\~передбачено, що кредитор у зобов`язанні може був замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином, (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлене договором або законом. Статтею 514 ЦК України\~передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно ч.1\~ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 Цивільного кодексу України. Відповідно до\~ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 638 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч.1\~ст.638 ЦК України\~та\~ст.1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Відповідно до\~ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи вищезазначені норми, основними умовами надання кредиту є безумовне його повернення, строковість, платність, цільова спрямованість і забезпеченість. Водночас, кредитний договір не може змінюватись в односторонньому порядку, і позичальник несе відповідальність за несвоєчасне повернення кредиту та сплату відстоків за його користування. Згідно\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України Закон України «Про споживче кредитування»\~є спеціальним законодавчим актом, спрямованим на захист прав споживачів у правовідносинах із кредитодавцями. Відповідно до\~частини 3 статті 21 цього Закону, сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована споживачу за порушення його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за цим договором. Крім того, суд, згідно з\~частиною 3 статті 551 ЦК України, має право зменшити розмір неустойки, якщо вона значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Стаття 256 ЦК України\~визначає, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права. Частина 2 статті 258 ЦК України\~встановлює спеціальний скорочений строк позовної давності в один рік для стягнення неустойки (штрафу, пені). Застосування позовної давності можливе лише за заявою сторони у спорі. Суд враховує висновки Верховного Суду, згідно з якими позовна давність на пеню обчислюється щодо кожного простроченого платежу окремо. Постанова КМУ від 11 березня 2020 р. № 211:\~Регулювала запровадження карантину, що, згідно із\~Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», зупинило перебіг позовної давності. Закон України «Про внесення змін до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо перебігу строків позовної давності на період дії воєнного стану»:\~Забезпечує зупинення перебігу позовної давності на період дії воєнного стану, що діяв з 24 лютого 2022 року до 31 липня 2023 року. Мотиви та висновки суду. Суд, дослідивши матеріали справи, доводи позивача та заперечення відповідача, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом беззаперечно встановлено, що 30 липня 2018 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір №014/0144/82/0182051 про надання банківських послуг, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 42 698,08 грн. Факт отримання та використання цих коштів підтверджується випискою по рахунку, а факт укладення договору не заперечується самим відповідачем. Таким чином, обов`язок відповідача повернути основну суму боргу та сплатити відсотки, як це передбачено ст. 1054 Цивільного кодексу України, є встановленим. Сумніви відповідача щодо автентичності виписки та документів про відступлення права вимоги спростовуються судом, оскільки позивач на виконання ухвали суду від 15 лютого 2024 року надав оригінали запитуваних документів, які були досліджені та визнані належними доказами. Крім того, 28 травня 2020 року між первісним кредитором (АТ «Райффайзен Банк Аваль») та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги №114/2-34. Відповідно до статей 512 та 514 ЦК України, новий кредитор ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набув усіх прав вимоги до відповідача, що підтверджено відповідним реєстром боржників та платіжним дорученням про оплату цесії. Отже, право позивача вимагати повернення боргу є законним та обґрунтованим. Щодо клопотання відповідача про застосування строків позовної давності, суд встановлює, що кредитний договір укладений 30 липня 2018 року, а позивач звернувся з цим позовом 03 липня 2023 року. Суд зазначає, що у період з 02.04.2020 року по 30.06.2023 року (до моменту скасування карантину на території України) строк позовної давності законодавцем було продовжено на час дії карантину, а з 24.02.2022 року цей строк також було продовжено на строк дії воєнного стану, який наразі триває. З урахуванням цих законодавчо встановлених періодів зупинення та продовження строків, суд доходить висновку, що позивач не пропустив строк звернення до суду. Крім того, пунктом 10.5. договору № 014/0144/82/0182051 від 30.07.2018 року сторони погодили позовну давність тривалістю 70 років. Таким чином, відсутні підстави для застосування судом строків позовної давності. Суд, розглядаючи вимогу позивача про стягнення пені у розмірі 45 314,48 грн., нарахованої станом на 28 травня 2020 року, визнає необхідність її суттєвого зменшення, оскільки заявлена сума прямо суперечить імперативній нормі спеціального законодавства. Оскільки відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 42 698,08 грн., максимальна сума неустойки, яку може стягнути позивач, становить 21 349,04 грн. (42\~698,08/2). Заявлена позивачем сума у розмірі 45 314,48 грн. значно перевищує встановлений законом ліміт і підлягає безумовному зменшенню до цієї максимальної межі. Крім того, суд керується статтею 551 Цивільного кодексу України, визнаючи заявлену суму непропорційно великою, що також дає підстави для її зменшення. Таким чином, суд зменшує розмір належної до стягнення пені, задовольняючи вимогу частково у сумі, що не перевищує законно встановлену межу в 21 349,04 грн. Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: partial