Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду за позовом до Ямпільської міської ради Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовано наступним: починаючи з 30 березня 2007 року після смерті чоловіка вона більше шести років проживала як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу із [PERSON] . Після смерті [PERSON] вона тривалий час отримувала паї за оренду його землі. В січні 2025 року до неї звернувся представник ТОВ «ПК Поділля» та повідомив, що більше оплати за оренду землі не буде, тому що їй необхідно переоформити право власності на земельну ділянку. Після її звернення до приватного нотаріуса було відкрито спадкову справу, але у видачі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом було відмовлено, оскільки є рідний брат спадкодавця [PERSON] , який являється спадкоємцем другої черги та в порядку черговості усуває її від спадщини. [PERSON] громадянин рф і востаннє приїжджав на похорон брата у 2013 році. Під час спілкування із [PERSON] останній їй повідомив, що спадщину приймати не буде. Одночасно повідомляє суд про те, що вона здійснювала догляд за [PERSON] , який через хворобу перебував у безпорадному стані. З урахуванням вищевикладеного, просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку розміром 1,9337 га, кадастровий номер 0525682200:03:003:0208, яка згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №492427 належала [PERSON] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в с.Дзигівка Ямпільського району Вінницької області. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила суд їх задоволити в повному обсязі з підстав зазначених у позові. Відповідач представник Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Не заперечує щодо задоволення позову. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказав, що [PERSON] більше п`яти років проживала разом із [PERSON] та здійснювала за ним догляд до дня його смерті. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказав, [PERSON] більше п`яти років проживала разом із [PERSON] , останній хворів та потребував сторонньої допомоги, тому [PERSON] здійснювала за ним догляд до дня його смерті. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] в с.Дзигівка Ямпільського району Вінницької області помер [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.14). Ямпільським районним судом Вінницької області було встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] , проживала однією сім`єю з [PERSON] , [INFO] , з 30.03.2007 року до дня його смерті, яка настала [INFO] в с.Дзигівка Ямпільського району Вінницької області (копія рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 17 лютого 2025 року (а.с.15-17). Із копії державного акта на право власності на земельну ділянку, серія ЯГ №492427 та з копії Витяга з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24.04.2025 року встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 1,9337 га, кадастровий номер 0525682200:03:003:0208, яка розташована на території Дзигівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області (а.с.18). З копії паспорта рф № [NUMBER] встановлено, що [PERSON] , [INFO] є громадянином рф (а.с.42). З копії спадкової справи №17/2013 до майна померлого [INFO] [PERSON] встановлено, що 26 вересня 2013 року була заведена спадкова справа №55068407. 26 вересня 2013 року [PERSON] звертався із заявою до приватного нотаріуса Ямпільського районного нотаріального округу про прийняття спадщини. Зі змісту якої встановлено, що [PERSON] приймає все спадкове майно, яке залишилося на день смерті рідного брата [PERSON] . Крім цього, 30 травня 2024 року до приватного нотаріуса Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Горбоконь О.Г. зверталась із заявою про прийняття спадщини [PERSON] (а.с.57-74). З копії постанови приватного нотаріуса Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Горбоконь О.Г. від 30 травня 2025 року встановлено, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом, оскільки після смерті [PERSON] спадкоємцем другої черги є рідний брат [PERSON] громадянин рф, а спадкоємцем четвертої черги є [PERSON] (а.с.19). Аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, які були підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, суд вважає позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне: Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1270 ЦК України). В силу вимог статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до\~ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ч.1 ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. В ході розгляду справи судом було встановлено, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] залишилось спадкове майно у виді земельної ділянки, площею 1,9337 га, кадастровий номер 0525682200:03:003:0208, яка розташована на території Дзигівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області. До приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини звертались [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] є рідним братом спадкодавця, а отже відповідно до вимог ч.1 ст.1262 ЦК України є спадкоємцем другої черги, а [PERSON] проживала однією\~сім`єю\~з [PERSON] більше п`яти років до часу відкриття спадщини, а отже є спадкоємцем четвертої черги. На підставі викладеного, черговість спадкування свідчить проте, що спадкоємці, які віднесені законом до другої черги, мають переважний статус по відношенню до спадкоємців четвертої черги. Однак позивач не ставить спадкоємця другої черги [PERSON] відповідачем по даній справі, а залучає Ямпільську міську раду Вінницької області. Згідно ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Виходячи із системного аналізу зазначених норм права, відповідачами у справі за позовом про визнання права в порядку спадкування перш за все є спадкоємці, які прийняли спадщину і тільки при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.12.2018 року по справі № 756/11374/15-ц. Відповідно ч.2 ст.48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Відповідачем в цивільному процесі є особа, яка на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у справі для відповіді за пред`явленими позовними вимогами. Відповідно до частини 1 статті 172 ЦК України територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Як встановлено з матеріалів справи, позивач звернулася з позовом до Ямпільської міської ради Вінницької області, однак Ямпільська міська рада Вінницької області є неналежним відповідачем, оскільки після смерті [PERSON] є спадкоємець другої черги, його рідний брат [PERSON] , який протягом шести місяців після смерті [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а отже вважається таким, що спадщину прийняв. Згідно ст.51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. З наведеної правової норми вбачається можливість залучення до участі у справі співвідповідача та заміна неналежного відповідача лише за клопотанням позивача, при цьому суд позбавлений можливості самостійно залучити до участі у справі належного відповідача. Пленум Верховного Суду України у п.8 постанови № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Разом з тим, позивач клопотання про заміну неналежного відповідача належним відповідачем не надав, тому суд не може замінити неналежного відповідача. За наведених обставин, беручи до уваги викладене, оскільки позов пред`явлено до неналежного відповідача, з клопотанням про заміну неналежного відповідача належним відповідачем позивач не звертався, а суд не вправі за власною ініціативою вчиняти вказані дії, суд доходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в позові відмовлено суд з урахуванням ст. 141 ЦПК України, вважає, що судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed