Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

02.09.2025 до Зарічного районного суду м. Суми надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що 12.12.2016 вона була прийнята на посаду головного бухгалтера ТОВ «Исток 2015». На підставі рішення загальних зборів №6 від 03.04.2017 вона була переведена на посаду директора ТОВ «Исток 2015» з 08.06.2017 (наказ №08/06-1 від 08.06.2017). Відомості щодо керівника (підписанта) ТОВ «Исток 2015» були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Крім того позивачка наголошує на тому, що у рішенні загальних зборів №6 від 03.04.2017 не було зазначено терміну, на який обирається директор, відповідно до наказу №08/06-1 від 08.06.2017 вона приступила до виконання обов`язків директора з 08.06.2017, тож відповідно термін на який була обрана позивачка повинен був закінчитись 07.06.2018. Однак Засновником (Учасником) не були прийнятті рішення про звільнення позивачки з посади директора та обрання нового директора. В свою чергу позивачка, маючи намір припинити трудові відносини з вищевказаним Товариством, письмово звернулася до Засновника з повідомленням про скликання трудових зборів Товариства як вищого органу управління Товариством для вирішення питання про її звільнення (припинення повноважень) з посади директора за згодою сторін, також надала заяву про звільнення від 05.06.2018 та супровідний лист. Вказані документи позивачка надіслала на електронну пошту підприємства, оскільки на той момент засновник був зареєстрований на території Донецької області, яка непідконтрольна владі України, а саме: [ADDRESS] , однак письмової відмови у задоволенні заяви на звільнення позивачки з обґрунтуванням того, чому засновник (учасник) не може звільнити директора з боку засновника не надходило. Як вказує позивачка, нею були вчинені всі необхідні дії з дотриманням всіх термінів та 16.07.2018, був виданий наказ №16/07-1 про звільнення її та вдень її звільнення були нараховані та виплачені останні суми при звільненні та було проведено з позивачкою розрахунок у строки, визначені статтею 116 КЗпП України. Тому з 16.07.2018 позивачка фактично припинила трудові відносини з даним підприємством, а відтак існує необхідність звернення до суду для захисту своїх прав в частині припинення трудових відносин з ТОВ «Исток 2015» та виключення інформації про позивачку як директора ТОВ «Исток 2015» з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2025 матеріали даної справи передані на розгляд судді Зері Ю.О. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 08.09.2025 відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу в порядку у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи. Відповідачі відзивів на позовну заяву не подали. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні жодна зі сторін не подала. У відповідності до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні у справі докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 12.12.2016 [PERSON] була прийнята на посаду головного бухгалтера ТОВ «Исток 2015», що підтверджується відомостями з трудової книжки. На підставі рішення засновника (учасника) ТОВ «Исток 2015» №6 від 03.04.2017 позивачка була призначена на посаду директора ТОВ «Исток 2015» з 08.06.2017 (наказ №08/06-1 від 08.06.2017). Відомості щодо керівника (підписанта) ТОВ «Исток 2015» були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Відповідно до пункту 17.2 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Исток 2015», затвердженого рішенням засновника (учасника) ТОВ «Исток 2015» № 3 від 09.09.2016, Директор Товариства призначається (обирається) та звільняється Загальними зборами учасників Товариства. Якщо інше не зазначено в рішенні Загальних зборів учасників Товариства Директор Товариства призначається (обирається) строком на 1 рік. У рішенні №6 від 03.04.2017 не було зазначено терміну на який обирається директор, при цьому відповідно до наказу №08/06-1 від 08.06.2017 позивачка приступила до виконання обов`язків директора з 08.06.2017, тож відповідно термін, на який позивачка була призначена на посаду директора, сплив 07.06.2018. Однак Засновником (Учасником) не були прийнятті рішення про звільнення позивачки з посади директора та обрання нового директора. Позивачка, маючи намір припинити трудові відносини з ТОВ «Исток 2015», письмово звернулася до Засновника з повідомленням від 05.06.2018 про скликання загальних зборів учасників Товариства, як вищого органу управління Товариством для вирішення питання про її звільнення (припинення повноважень) з посади директора за згодою сторін, також надала заяву про звільнення від 05.06.2018 та супровідний лист. Також встановлено, що вищезазначені документи позивачка надіслала на електронну пошту підприємства, оскільки на той момент засновник був зареєстрований на території Донецької області, яка непідконтрольна владі України, а саме: [ADDRESS] , однак письмової відмови у задоволенні заяви на звільнення позивачки з обґрунтуванням того, чому засновник (учасник) не може звільнити директора з боку засновника не надходило. Відтак судом встановлено, що позивачкою були всі вчинені необхідні дії з дотриманням всіх термінів подачі документів та 16.07.2018 [PERSON] був виданий наказ №16/07-1 про її звільнення на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України, видано позивачці трудову книжку та проведено розрахунки у порядку статті 116 КЗпП. Також було подано повідомлення про звільнення до відповідних державних органів (органи Пенсійного фонду). Тобто з 16.07.2018 позивачка фактично припинила трудові відносини з ТОВ «Исток 2015», однак згідно з відповіддю № 187920 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованою станом на 10.10.2025, [PERSON] вказана керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Исток 2015». Також позивачкою у позові наголошено, що на її усне звернення до державного реєстратора ЦНАП м. Суми їй було повідомлено, що державні реєстраційні дії проводяться на підставі пункту першого статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію», а саме: документів, що подаються заявником для державної реєстрації; або судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі. Згідно відомостей трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] остання 16.07.2018 звільнена з роботи за угодою сторін згідно пункту 1 статті 36 КЗпП, наказ №16/07-1 від 16.07.2018. На даний час позивачка формально перебуває у трудових відносинах з відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Исток 2015», що позбавляє її можливості стати на облік в центр зайнятості як безробітній або влаштуватися на іншу роботу. Згідно з частиною першою\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Отже під час розгляду спору суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно до пункту 16.1. Статуту ТОВ «Исток 2015» вищим органом Товариства є Загальні збори Учасників. Вони складаються з (учасника) учасників Товариства або призначених ними представників. Відповідно до пункту 17.2. Статуту ТОВ «Исток 2015» призначення та відкликання виконавчого органу - директора Товариства є виключною компетенцією Загальних зборів. Таким чином питання припинення повноважень шляхом звільнення з посади директора ТОВ «Исток 2015 може бути вирішено лише загальними зборами учасників Товариства. Водночас слід враховувати, що директор є найманим працівником, на якого поширюються норми КЗпП України. Відповідно до частини першої\~статті 21 КЗпП України\~трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Статтею 22 КЗпП України передбачено заборону будь-якого прямого або непрямого обмеження прав при укладенні, зміні та припинені трудового договору. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. Відповідно до частини першої статті 99 ЦК України, загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Частиною четвертою статті 145 ЦК України передбачено, що до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить, зокрема, створення і відкликання виконавчого органу товариства. Відповідно до статтею 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Відповідно до статті 34 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» рішення загальних зборів учасників приймаються відкритим голосуванням, якщо інше не передбачено статутом товариства. Рішення загальних зборів учасників з питань звільнення директора, як одноосібного виконавчого органу приймаються більшістю голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань. Згідно з пунктом 1 частини першої\~статті 36 КЗпП України\~підставами припинення трудового договору є угода сторін. У разі домовленості між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового договору за пунктом 1 частини першої\~статті 36 КЗпП України\~(угода сторін) договір припиняється в строк, визначений сторонами. Анулювання такої домовленості може відбутися лише тоді, коли власник або уповноважений ним орган і працівник дійшли взаємної згоди. Припинення трудового договору за пунктом 1 частини першої\~статті 36 КЗпП України\~застосовується у випадку взаємної згоди сторін трудового договору. Пропозиція (ініціатива) про припинення трудового договору за цією підставою може виходити як від працівника, так і від власника або уповноваженого ним органу. За угодою сторін може бути припинено як трудовий договір, укладений на невизначений строк, так і строковий трудовий договір. Припинення трудового договору за пунктом 1 частини першої\~статті 36 КЗпП України\~не передбачає попередження про звільнення ні від працівника, ні від власника або уповноваженого ним органу. День закінчення роботи визначається сторонами за взаємною згодою. Якщо роботодавець і працівник домовились про певну дату припинення трудового договору, працівник не має права відкликати свою заяву про звільнення. Анулювати таку домовленість можна лише за взаємною згодою про це власника або уповноваженого ним органу і працівника. У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, зокрема через неможливість зібрати кворум для проведення загальних зборів, керівнику з метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання припиненими трудових відносин. Аналогічні правові позиції викладені Верховним Судом у постановах від 3 липня 2019 року у справі № 520/11437/16-ц (провадження № 61/11763св18) від 24 грудня 2019 року у справі № 758/1861/18 (провадження № 61-49113св18) від 17.02.2021 у справі № 390/1449/19. У постанові від 26 жовтня 2016 року у справі № 6-1269цс16 Верховний Суд України вказав на те, що, розглядаючи позовні вимоги щодо оскарження наказу про припинення трудового договору за пунктом 1 частини першої\~статті 36 КЗпП України\~(за угодою сторін), суди повинні з`ясувати: чи дійсно існувала домовленість сторін про припинення трудового договору за взаємною згодою; чи було волевиявлення працівника на припинення трудового договору в момент видання наказу про звільнення; чи не заявляв працівник про анулювання попередньої домовленості сторін щодо припинення договору за угодою сторін; чи була згода власника або уповноваженого ним органу на анулювання угоди сторін про припинення трудового договору. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 4 листопада 2019 року у справі № 761/19141/16-ц (провадження № 61-26651св18), від 23 грудня 2019 року у справі № 233/1563/18 (провадження № 61-47560св18), від 24 березня 2020 року у справі № 553/629/18 (провадження № 61-48739св18). У розглядуваній справі позивачка виявила своє бажання припинити трудові відносини з відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Исток 2015», на підставі пункту першого\~статті 36 КЗпП України\~(за угодою сторін) з урахуванням положень пункту 17.2 Статуту Товариства, про що повідомила роботодавця шляхом направлення на електронну пошту засновника заяви про звільнення від 05.06.2018. Оскільки засновник ТОВ «Исток 2015» зареєстрований на території Донецької області, яка непідконтрольна владі України, повідомлення позивачки залишене без реагування. У день звільнення позивачці були виплачені нараховані суми коштів при звільненні та проведено розрахунок у строки, визначені статтею 117 КЗпП України, а також внесено відповідні записи про звільнення до трудової книжки. Частиною третьою\~статті 205 ЦК України\~визначено, що у випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Так, мовчання (не виявлення відповідачем відсутності згоди на припинення трудових відносин) визнається виявом волі укласти/змінити угоду у випадках, передбачених законодавством. Аналізуючи зазначене та виходячи з того, що законодавство України допускає прийняття підстав для укладення/зміни правовідносин конклюдентних дій та мовчазної згоди, суд дійшов висновку про те, що позивачка отримала з боку відповідача мовчазну згоду (конклюдентні дії) на звільнення її з займаної посади на підставах, запропонованих нею (пункт 1\~статті 36 КЗпП України). Згідно зі\~статтею 4 КЗпП України\~законодавство про працю складається з\~КЗпП України\~та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Відповідно частина перша\~статті 9 ЦК України\~кореспондується з вказаною вище статтею\~КЗпП України\~щодо застосування\~ЦК України\~до врегулювання відносин, зокрема трудових, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. Таким чином, суд дійшов висновку щодо необхідності визнання припиненими трудових\~відносин між сторонами з 16.07.2018 на підставі частини першої\~статті 36 КЗпП України, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved