Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

30 квітня 2025 року представник позивача через електронний кабінет в електронній системі "Електронний суд" звернувся до Олександрівського районного суду Кіровоградської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 01 травня 2025 року справу направлено за підсудністю до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 червня 2025 року справу направлено за підсудністю до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області. На виконання вищевказаної ухвали суду, 30 червня 2025 року матеріали позовної заяви надійшли до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області. Ухвалою суду від 02 липня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом сторін), розгляд справи призначено на 04 серпня 2025 року. Ухвалою суду від 02 липня 2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребовування доказів. Витребувано від АТ КБ "ПриватБанк" (ЄДРПОУ 14360570) докази. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26 грудня 2024 року між ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" та [PERSON] укладено електронний договір про надання грошових коштів у позику № 6471561224, за умовами якого ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" надало відповідачу кредит у безготівковій формі шляхом перерахунку коштів на поточний рахунок (картку) у розмірі 18 000 грн. 00 коп.. Строк кредиту (строк дії договору) 360 днів, із стандартною процентною ставкою: 1 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору; 0,87 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня з дати укладення договору. Свої зобов`язання за кредитним договором позивач виконав у повному обсязі, перевівши 26 грудня 2024 року, на картковий рахунок відповідача кредитні кошти в сумі 18 000,00 грн., що підтверджується відповідною квитанцією. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 51\~840,00 грн., яка складається з: 18\~000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 22\~140,00 грн. - заборгованість за процентами; 9\~000,00 грн. - сукупна сума пені; 2\~700,00 грн. - комісія за надання кредиту. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати у виді сплаченого при зверненні до суду судового збору в сумі 2\~422,40 грн.. (а.с 2-6) \~ \~ \~ \~17 липня 2025 року представником відповідача - адвокатом Мороз І.І. подано до суду відзив на позовну заяву в якому заперечує проти позову та просить суд відмовити повністю в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву представник відповідача зазначає, що позовні вимоги є передчасними, з огляду на те що строк дії кредитного договору не сплив. Відповідач вважає, що відсотки за кредитним договором нараховані надмірно великими та не відповідають критеріям справедливості. Також відповідач звертався до позивача із заявою про реструктуризацію боргу та списання відсотків за кредитним договором, проте відповіді на зазначене звернення не отримав. Щодо нарахування пені представник відповідача зазначає, що листом Національного Банку України № 21-0013/27762 небанківським фінансовим установам та колекторським компаніям нагадано про необхідність дотримання наступних правил в обслуговуванні споживчих кредитів: у період дії воєнного стану та в 30-денний строк після дня його припинення або скасування споживач за договором про споживчий кредит не нестиме відповідальності перед кредитодавцем у разі прострочення виконання зобов`язань за споживчим кредитом; у разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Крім того, на думку відповідача, позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження надання суми позики відповідачу, оскільки надані документи про перерахування коштів не можуть підтвердити перерахунок коштів відповідачеві. (а.с. 75-84) \~ \~ \~ \~23 липня 2025 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в обґрунтування якого зазначив, що укладання між сторонами договору позики та видачі відповідачу відповідних кредитних коштів підтверджено належними та допустимими доказами, сторонами договору узгоджено розмір кредиту, строки та умови кредитування, однак відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань, не погашаючи заборгованість за договором позики. Тому, просить позов задовольнити в повному обсязі. (а.с. 98-107) Представник позивача, повноваження якого належним чином підтверджені в судове засідання не з`явився, в своїх позовних вимогах просить суд проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с. 2-6) Відповідач та представник відповідача в судові засідання не з`явилися, представник відповідача подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та участі відповідача. Позовні вимоги не визнає в повному обсязі. (а.с. 121) У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи відповідно до ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 26 грудня 2024 року між ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" та [PERSON] укладено електронний договір про надання грошових коштів у позику № 6471561224. За умовами п. 2.3 договору, ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" надало відповідачу кредит у безготівковій формі шляхом перерахунку коштів на поточний рахунок (картку) у розмірі 18 000 грн. 00 коп. Строк кредиту (строк дії договору) 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів (п. 2.5). Стандартна процентна ставка становить: 1 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору; 0,87 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня з дати укладення договору (п. 2.6.1). (а.с. 25-35) Додатком 1 до договору про надання грошових коштів у позику № 6471561224 від 26 грудня 2024 року сторони узгодили графік погашення заборгованості. (а.с. 36-37) Відповідно до паспорту споживчого кредиту, [PERSON] за допомогою електронного підпису підтвердив, що отримав та ознайомився із інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування (а.с. 42-44). Відповідно до Договору про надання послуг з приймання та переказу платежів № 160523/1 від 16 травня 2023 року, ТОВ «Фінансова компанія "Контрактовий дім" з однієї сторони та ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" з другої сторони уклали даний договір про надання послуг з приймання та переказу платежів. (а.с. 20-23) 26 грудня 2024 року кредитні кошти в сумі 18 000,00 грн. перераховані ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" на картковий рахунок відповідача за допомогою системи Easy Pay, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № 1532436130. (а.с. 39) [PERSON] звертався до ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» із заявою про реструктуризацію боргу та списання відсотків за договором про надання грошових коштів у позику № 6471561224 від 26 грудня 2024 року, що підтверджується заявою від 26 травня 2025 року. (а.с. 90-92) Із інформації, наданої на запит суду АТ КБ "ПриватБанк", стосовно рахунків [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , вбачається, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано платіжну картку № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ). Випискою по рахунку № [NUMBER] за період 26.12.2024-27.12.2024 встановлено, що 26 грудня 2024 року на рахунок відповідача внесено 18\~000,00 грн.. (а.с. 113-114) Суд вирішуючи спір по суті, виходить з наступного. \~ \~ \~ \~Згідно з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У свою чергу системний аналіз статей\~524-526,\~533-535 ЦК України\~дає підстави стверджувати про те, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Порушенням зобов`язання, як встановлено у ч. 1\~ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 623 ЦК України\~боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 629 ЦК \~України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 205\~ЦК України\~визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 207\~ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Частиною 3 ст. 207 ЦК України встановлено, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України "Про електронну комерцію". Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Частиною 7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" - електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис"за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що договір про надання грошових коштів у позику № 6471561224 від 26 грудня 2024 року підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами договору про надання грошових коштів у позику. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Аналіз вказаних норм свідчить, що істотними умовами кредитного договору є розмір кредиту, порядок його повернення, розмір та порядок сплати процентів за користування кредитом. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У п. 34 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17 зроблено висновок, що термін "користування чужими грошовими коштами" може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Застосовуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний повернути позивачу фактично отриману суму кредитних коштів. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягнення заборгованість по тілу кредиту в сумі 18\~000,00 грн.. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно із ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлено, що відповідач в порушення умов договору своєчасно в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернув. [PERSON] , будучи вільним в укладенні кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, у тому числі з нарахуванням процентів за користування кредитними коштами, з чим відповідач погодився, підписавши кредитний договір, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами, а отже позовна вимога ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" щодо стягнення процентів у розмірі 22\~140,00 грн. та комісії в сумі 2\~700,00 грн. підлягає задоволенню. Що стосується нарахування позивачем пені в розмірі 9 000,00 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до\~Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15.03.2022, а також п. 18\~Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року в справі № 183/7850/22 зазначив тлумачення п. 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2\~ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Отже, нарахування пені за невиконання грошового зобов`язання є неправомірним, а відтак у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені в сумі 9 000,00 грн слід відмовити. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та визначеного позивачем предмета спору, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання грошових коштів у позику № 6471561224 від 26 грудня 2024 року в розмірі 42\~840,00 грн., яка складається з: 18 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 22 140,00 грн. - заборгованість за відсотками; 2 700,00 грн. - комісія за надання кредиту. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме сплачений позивачем судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог, а саме 2 000,90 грн. (42\~840,00 грн. х 100 / 51\~840,00 грн. = 82,6 % х 2\~422,40 грн. / 100 = 2\~000,90 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial