Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

Позивач по справі ТзОВ «ФК «ЕЙС» в особі його представника - адвоката Тараненко А.І. звернувся до Ківерцівського районного суду Волинської області з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23 серпня 2021р. між ТзОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та відповідачкою по справі [PERSON] укладено кредитний договір №334468019 у формі електронного документа з використанням електронного підпису (одноразовий ідентифікатор [NUMBER]) на суму 9300 грн. 00 коп., строком на 21 днів зі сплатою процентів відповідно до обумовлених сторонами умов, виходячи із часу дії вказаного договору та виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, шляхом перерахування коштів на банківську картку позичальника № [NUMBER] , яку [PERSON] вказала у заявці при укладенні кредитного договору. 28.11.2018р. між ТзОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу 28/1118-01. В подальшому до вищевказаного договору факторингу укладались додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу 28/1118-01. Відповідно до реєстру боржників №156 від 19.10.2021р. первісний кредитор ТзОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» на виконання договору факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018р. відступив ТзОВ «Таліон Плюс» право вимоги за кредитним договорами, в тому числі й до відповідача по справі [PERSON] за кредитним договором №334468019 від 23.08.2021р. 05.08.2020р. між ТзОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01. На виконання вищевказаного договору факторингу ТзОВ «Таліон Плюс» передав ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс», згідно реєстру боржників №10 від 31.07.2023р., право грошової вимоги до відповідача по справі [PERSON] за кредитним договором №334468019 від 23.08.2021р. 29.05.2025р. між ТзОВ «ФК Онлайн Фінанс» та позивачем ТзОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу №29/05/25-Е, відповідно до умов якого та реєстру боржників б/н від 29.05.2025р. до позивача по справі ТзОВ «ФК «ЕЙС» від ТзОВ «ФК Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача по справі [PERSON] за кредитним договором №334468019 від 23.08.2021р. Станом на час звернення до суду з даним цивільним позовом відповідачем по справі [PERSON] заборгованість за кредитним договором №334468019 від 23.08.2021р. не погашена, проценти за користування кредитними коштами позичальником не сплачені, внаслідок чого у відповідача по справі [PERSON] утворилась заборгованість за вищевказаним кредитним договором в сумі 37832 грн. 40 коп., яка складається з: 9300 грн. 00 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 28532 грн. 40 коп. - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом, які просить стягнути з відповідача в користь позивача, а також стягнути судові витрати по справі пов`язані зі сплатою судового збору та витрат на правову допомогу. Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 23.06.2025р. відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 105-106). 10 липня 2025р. відповідач по справі [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву у якому позовні вимоги не визнає з підстав недоведення права вимоги до неї новим кредитором - позивачем по справі, а саме відсутності факту переходу прав вимоги від первісного кредитора до позивача. Крім того посилається на відсутність доказів щодо укладення кредитного договору за допомогою одноразового ідентифікатора №334468019 у формі електронного документа з використанням електронного підпису (одноразовий ідентифікатор [NUMBER]) та факту перерахунку на її карту кредитних коштів. Крім того вказує, що позивачем по справі неправомірно нараховано відсотки за користування кредитом, оскільки матеріали справи не містять доказів про її волю на пролонгацію вищевказаного кредитного договору. Просить в задоволенні позову відмовити в повному об`ємі (а.с. 112-118). 15 липня 2025р. представник позивача по справі подав до суду відповідь на відзив у якому вважає позовні вимоги обґрунтованим та таким, що підлягають до задоволення (а.с. 120-132). Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 31.07.2025р. за клопотанням представника позивача по справі ТзОВ «ФК «ЕЙС» - адвоката Тараненко А.І. витребувано у АТ «Універсал Банк» інформацію про емітування на ім`я відповідача по справі [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) платіжної картки [NUMBER] (зарахування коштів на вищевказаний картковий рахунок, емітування будь-якої іншої платіжної картки на ім`я відповідачки, інформацію про фінансовий номер телефону за картковим рахунком № [NUMBER] …(а.с. 134-137, 148-149). Суд, дослідивши надані письмові докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанова Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 п. 1, ч. 2 ст. 76, ч. ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ч. 1 ст. 177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Судом встановлено, що 23 серпня 2021р. між ТзОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та відповідачкою по справі [PERSON] укладено кредитний договір №334468019 у формі електронного документа з використанням електронного підпису (одноразовий ідентифікатор [NUMBER]) на суму 9300 грн. 00 коп., строком на 21 днів зі сплатою процентів відповідно до обумовлених сторонами умов, виходячи із часу дії вказаного договору та виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, шляхом перерахування коштів на банківську картку позичальника № [NUMBER] , яку [PERSON] вказала у заявці при укладенні кредитного договору. Згідно кредитного договору №334468019 від 23.08.2021р., відповідачу по справі [PERSON] надано кредит в сумі 9300 грн 00 коп. на умовах строковості - 21 календарний день від дати отримання кредиту (дисконтний період), а саме до 13.09.2021р. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору, строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за Договором. Сторони погодили, що встановлений в п. 1.7. договору строк дисконтного періоду та відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена. За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: виключно на період строку визначеного в п. 1.7 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 540,20% процентів річних, що становить 1.48 % від суми кредиту за кожний день користування ним. За умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 541,12% річних, що становить 1,48% в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець, за своїм вибором, може надавати позичальнику знижки на розмір індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в особистому кабінеті. Якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 722,70 % річних, що становить 1,98% в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. Основна сума кредиту має бути повернена не пізніше дати закінчення дисконтного періоду, а у разі якщо позичальник продовжує користуватися грошовими коштами після закінчення дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду, та у разі продовження строку дії договору на умовах п. 1.12. договору, основна сума кредиту має бути повернена не пізніше дати визначеної за правилами п.1.12.1. договору, але в будь-якому разі не пізніше граничного строку дії договору (закінчення строку його дії чи дати його дострокового розірвання). Зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду (а.с. 12-35). Факт перерахування відповідачу по справі кредитних коштів в сумі 9300 грн 00 коп. стверджується копією платіжного доручення №07a596f8-f0c1-42c2-a8af-a4c40d3e4a71 від 23.08.2021р. (а.с. 35). Факт належності відповідачу по справі [PERSON] банківської картки № [NUMBER] емітованої АТ «Універсал Банк», яка й була зазначена відповідачем по справі [PERSON] під час укладення кредитного договору №334468019 від 23.08.2021р., зарахування на вказану банківську карту 23.08.2021р. грошових коштів в сумі 9300 грн 00 коп., а також належність фінансового номера мобільного телефону [NUMBER] [PERSON] під час відкриття вищезазначеного карткового рахунку в АТ «Універсал Банк» повністю підтверджуються повідомленням АТ «Універсал Банк» №БТ/Е-10571 від 12.08.2025р. та спростовують доводи відповідача по справі [PERSON] у відзиві на позовну заяву (а.с. 35, 152-154). Відповідачка по справі [PERSON] взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконала у строк, передбачений графіком погашення кредиту, кредит та проценти за його користування не сплатила, чим порушила вимоги кредитного договору, внаслідок чого на час звернення до суду з даним цивільним позовом у відповідача по справі [PERSON] утворилась заборгованість за вищевказаним кредитним договором в сумі 37832 грн. 40 коп., яка складається з: 9300 грн. 00 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 28532 грн. 40 коп. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, що стверджується розрахунками заборгованості за кредитним договором №334468019, з якого вбачається правомірне нарахування відповідачу процентів у відповідності до п. 1.12.1 вищевказаного кредитного договору, що спростовує доводи відповідача щодо неправомірного нарахування відсотків за користування кредитними коштами (а.с. 79-82). 28.11.2018р. між ТзОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу 28/1118-01. В подальшому до вищевказаного договору факторингу укладались додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу 28/1118-01. Відповідно до реєстру боржників №156 від 19.10.2021р. первісний кредитор ТзОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» на виконання договору факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018р. відступив ТзОВ «Таліон Плюс» право вимоги за кредитним договорами, в тому числі й до відповідача по справі [PERSON] за кредитним договором №334468019 від 23.08.2021р. (а.с. 43-58). 05.08.2020р. між ТзОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01. На виконання вищевказаного договору факторингу ТзОВ «Таліон Плюс» передав ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс», згідно реєстру боржників №10 від 31.07.2023р., право грошової вимоги до відповідача по справі [PERSON] за кредитним договором №334468019 від 23.08.2021р. (а.с. 59-67). 29.05.2025р. між ТзОВ «ФК Онлайн Фінанс» та позивачем ТзОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу №29/05/25-Е, відповідно до умов якого та реєстру боржників б/н від 29.05.2025р. до позивача по справі ТзОВ «ФК «ЕЙС» від ТзОВ «ФК Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача по справі [PERSON] за кредитним договором №334468019 від 23.08.2021р. (а.с. 68-78). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Вказані обставини свідчать про те, що на даний час ТОВ «ФК «ЕЙС» є кредитором у зобов`язанні по виконанню договору №334468019 від 23.08.2021р. і саме йому належить право вимоги до відповідача. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В силу ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Непогашення відповідачем заборгованості за кредитним договором свідчить про порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язань. Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач по справі [PERSON] істотно порушила умови кредитного договору №334468019 від 23.08.2021р. у зв`язку з чим утворилась заборгованість в загальній сумі 37832 грн. 40 коп., тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (2422,40 грн). Позовна заява з доданими до неї матеріалами позивачем подано через систему «Електронний суд» та сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено в повному об`ємі, з відповідача на користь позивача стягується судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. Крім того, позивачем також заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц. В даному випадку, заявлений позивачем розмір витрат з надання професійної правничої допомоги в 7000 грн. підтверджується договором про надання правничої допомоги №29/05/25-01 від 29.05.2025 року, додатковою угодою №25770533782 до Договору про надання правничої допомоги №29/05/25-01 від 29.05.2025 року, актом прийому-передачі наданих послуг від 05.06.2025 року, копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №4956 від 24.04.2012 року (а.с. 83-88). Разом з тим, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З врахуванням вищевикладеного, беручи до уваги фактичний обсяг наданої правничої допомоги, з врахуванням вимог розумності і справедливості, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 4000 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial