Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

У квітні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі\~ТОВ «Факторинг Партнерс») звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами № 4809223 від 19.11.2021, № 555161645646 від 04.12.2021 у загальному розмірі 96360,20 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан»(ділі ТОВ «Мілоан») та [PERSON] в електронній формі укладено договір № 4809223, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти у розмірі 20000 грн. шляхом переказу на картковий рахунок, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом. Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим за позичальником утворилася заборгованість за договором № 4809223 у розмірі 89700,00грн., з яких: 20000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 67500,00 грн. - заборгованість за процентами; 2200,00 грн. - заборгованість за комісією. 26.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу №26-07/2024, за яким ТОВ «Мілоан» відступило позивачу за плату права грошової вимоги до позичальників, у тому числі до відповідача за зобов`язаннями, що виникли з договору № 4809223 від 19.11.2021. Крім того, 04.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська торгово-інвестиційна компанія» (далі ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія») та [PERSON] в електронній формі укладено договір №555161645646, згідно якого позикодавець надав позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності грошові кошти у загальному розмірі 2600,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути позикодавцю позику та проценти за користування позикою. Відповідач не виконував належним чином зобов`язання за договором, грошові кошти не повернув, проценти за користування коштами не сплатив, у зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість за договором №555161645646 від 04.12.2021 у розмірі 6660,20 грн., з яких: 2600,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 4060,20 грн. - заборгованість за процентами. 18.12.2023 між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №18/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» відступило позивачу за плату права грошової вимоги до позичальників, у тому числі до відповідача за зобов`язаннями, що виникли з договору №555161645646 від 04.12.2021. ТОВ «Факторинг Партнерс» як новий кредитор, до якого перейшли права вимоги за укладеними з [PERSON] договорами № 4809223 від 19.11.2021, просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за вказаними договорами у загальному розмірі 96360,20 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 16000,00 грн. 09.05.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначив, що позивачем не надано доказів та не підтверджено, що відповідачем було подано заявку на отримання кредиту, а також що відповідач був ознайомлений з усіма істотними умовами договору № 4809223 від 19.11.2021 та не надано доказів щодо зарахування коштів на платіжну картку, яка належить саме відповідачу [PERSON] . У задоволенні позову ТОВ «Факторинг Партнерс» до [PERSON] в частині стягнення грошових коштів за кредитним договором № 4809223 від 19.11.2021 в сумі 89700,00 грн. та в частині стягнення грошових коштів на правничу допомогу в сумі 16000,00 грн. просив відмовити. Позовні вимоги в частині стягнення грошових коштів за кредитним договором №555161645646 від 04.12.2021 в сумі 6660,00 просив задовольнити. 20.02.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначила, що договір №4809223 від 19.11.2021 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Мілоан», підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер телефону позичальника, а грошові кошти у розмірі 20000,00 грн. надані [PERSON] у безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну картку відповідача. Просила позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, а також стягнути судові витрати. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача у судовому засіданні 10.06.2025 заявив клопотання, в якому просив суд зобов`язати позивача надати для дослідження під час судового розгляду оригінали електронних доказів, копії яких долучені до матеріалів справи. Вказане клопотання судом задоволене. В наступні судові засідання представник відповідача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] в електронній формі укладено договір № 4809223, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти у розмірі 20000 грн. шляхом переказу на картковий рахунок, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом. Відповідно до пунктів 1.2, 1.3, 1.4 договору № 4809223 сума кредиту становить 20000,00 грн.; кредит надається строком на 30 днів з 19.11.2021; термін (дата) повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) -\~19.12.2021. Згідно з пунктами 1.5.1, 1.5.2, 1.6 договору № 4809223: комісія за надання кредиту\~2200,00 грн, яка нараховується за ставкою 11,00 відсотків від суми кредиту одноразово; проценти за користування кредитом\~7500,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна базова процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (пункт 2.1 договору). За змістом пункту 2.2.1 вищевказаного договору позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п.п. 1.5.1-1.5.2 договору, в термін (дату), вказаний в п. 1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування, вказаний в п. 1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою, визначеною п. 1.5.2, або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначною п. 1.6 договору, в сумі та на умовах, визначених п. 2.3 договору. Як встановлено пунктом 2.2.2 договору, нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п. 2.2.3 договору. Пунктом 2.2.3. договору передбачено, зокрема, що проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6. цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2. процентна ставка протягом первісного строку кредитування, визначеного п.1.3., запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку, встановлену п.1.6. договору. Якщо визначена п.1.5.2.процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах згідно п. 2.3.1.2. продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.6 договору. Стандартна (базова) ставка не є підвищеною. Із положень пункту 2.3.1.1 договору вбачається, що позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Відповідно до пункту 2.3.1.2 кредитного договору позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в пункті 1.6 цього договору. Відповідно до п. 6.1. договору № 4809223 цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та доступний, зокрема, через сайт кредитодавця та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Згідно п. 6.2. договору розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію кредитодавця про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення кредитодавцю електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається кредитодавцем електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт кредитодавця, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277. Після укладення цей договір надається позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд кредитодавця направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником кредитодавцем. Відповідно до п. 6.3. договору приймаючи пропозицію кредитодавця про укладання цього договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Кредитодавцем, що розміщені на сайті кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно п. 6.4. договору №4809223 укладення кредитодавцем договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Відповідно до п. 6.5. Договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Судом встановлено, що 19.11.2021 [PERSON] звернувся до ТОВ «Мілоан» із анкетою-заявою на кредит №4809223, ознайомившись із паспортом споживчого кредиту. Того ж дня, 19.11.2021, між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» в електронній формі було укладено договір про споживчий кредит №4809223, в якому містяться всі істотні умови кредитування, який було підписано з використанням позичальником електронного підпису одноразовим ідентифікатором L30508. При укладенні кредитного договору відповідач сам надав відомості, які його ідентифікують: свої прізвище, ім`я, по батькові, паспортні дані, ідентифікаційний номер, адресу проживання, місце роботи, номер телефону, картку. Саме на вказаний [PERSON] номер телефону позивачем було направлено одноразовий ідентифікатор, яким відповідач скористався, ввівши у відповідне поле на сайті товариства, тим самим підписавши договір, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про ідентифікацію клієнта [PERSON] щодо надсилання відповідачу на його номер мобільного телефону одноразового ідентифікатора, який і був самостійно введений позичальником при оформленні кредитних правовідносин. Іншого способу отримати персональні дані позичальника кредитор не мав. Довідкою ТОВ «ФК «Елаєнс» від 10.01.2025 підтверджено проведення платежу згідно договору №4809223 в сумі 20000,00 грн. на платіжну картку № [NUMBER] . Згідно повідомлення АТ «Універсал Банк» 26.06.2025, вищевказана платіжна картка була емітована на ім`я [PERSON] , ідентифікаційні дані якого повністю співпадають з даними, вказаними в анкеті-заяві та договорі про споживчий кредит №4809223. Інформацією про рух коштів по рахунку відповідача, наданою АТ «Універсал Банк» на виконання вимог ухвали Волочиського районного суду Хмельницької області області від 10.06.2025, підтверджено надходження 19.11.2021 коштів у сумі 20000,00 грн. на картковий рахунок відповідача, спеціальним платіжним засобом до якого є картка № [NUMBER] . Отже, доводи представника відповідача про те, що [PERSON] не підписував кредитний договір №4809223 електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора спростовується наведеними вище доказими. Відповідач не спростував достатніми та допустимими доказами належність йому цієї платіжної картки та отримання цих коштів на свій картковий рахунок від позикодавця на підставі вказаного кредитного договору, не обґрунтував та не довів інші підстави набуття ним цих коштів. [PERSON] у встановлений договором строк не повернув грошові кошти, не сплатив проценти за користування ними та комісію за надання кредиту. Згідно відомостей про щоденні нарахування та погашення, станом на 22.02.2022 заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Мілоан» за договором №4809223 становить 89700,00грн., з яких: 20000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 67500,00 грн. - заборгованість за процентами; 2200,00 грн. - заборгованість за комісією. 26.07. 2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу № 26-07/2024, у відповідності до якого ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ «Факторинг Партнерс» належні йому права вимоги до боржників, зокрема, до [PERSON] за договором №4809223 від 19.11.2021. Так, згідно із п. 6.1.3. вищевказаного договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованостей до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників для друку згідно Додатка № 4, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників для друку підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованостей та є невід`ємною частиною цього договору. 26.07.2024 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було складено і підписано вищевказаний акт. Із реєстру Боржників для друку від 26.07.2024 року вбачається відступлення ТОВ «Мілоан» ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги, зокрема, до боржника за договором №4809223 від 19.11.2021 [PERSON] 26.07.2024 на виконання умов вищевказаного договору факторингу ТОВ «Факторинг Партнерс» здійснило оплату згідно договору факторінгу № 26-07/2024 від 27.07.2024, що підтверджується платіжною інструкцією №448090005. Отже, до ТОВ «Факторинг Партнерс» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором № 4809223 від 19.11.2021. Крім того, 04.12.2021 між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та [PERSON] в електронній формі укладено договір №555161645646, згідно якого позикодавець надав позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності грошові кошти у загальному розмірі 2600,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути позикодавцю позику та проценти за користування позикою. Згідно з п. 1.1. договору, позикодавець надає позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності грошові кошти на суму у загальному розмірі 2600,00 грн. Договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором. Відповідно до п.п. 1.1.1. договору, сторони погодили тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить вiд фактичного виконання Позичальником умов договору та становить: знижена процентна ставка, фіксована 480 % річних від суми позики у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.1 цього договору, якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення заборгованостi або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днiв, що слідують за датою закінчення такого строку (п.п. 1.1.1.1. договору). Також, п.п. 1.1.1.2. договору передбачено, що стандартна процента ставка, фіксована 950% річних від суми Позики застосовується у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.1 цього Договору, якщо позичальник не виконав умови, зазначені в п.п. 1.1.1.1 договору для застосування зниженої процентної ставки, та у межах періоду прострочення, але не більше 12 календарних днiв поспiль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз.2 част.1 статті 1048 ЦК України. Відповідно до п. 2.1. договору №555161645646 від 04.12.2021 позика надається позичальнику шляхом перерахування позикодавцем позики на банківський картковий рахунок позичальника за реквізитами його банківської платіжної картки, зазначений у реєстраційної анкеті клієнта\~позичальника у системі «Loany» на сайті системи www.loany.com.ua. Пунктом 2.2. договору позики встановлено, що датою надання позики є дата списання грошових коштів з поточного рахунку позикодавця на банківський картковий рахунок позичальника, передбачений у п.2.1. цього договору. Згідно з п. 4.3. договору, закінчення строку, на який було надано позику, не звільняє сторони від відповідальності за невиконання (порушення) зобов`язань за цим договором. Відповідно до п.п. 6.7.7, 6.7.9 договору, позичальник розуміє у повному обсязі всі умови цього договору, свої права і обов`язки за цим договором і погоджується з ними, а також, засвідчує, що умови цього договору є розумними, справедливими, добросовісними та вигідними. Позикодавець зобов`язання за договором позики виконав та надав [PERSON] грошові кошти у сумі 2600,00 грн. шляхом перерахування на його банківський картковий рахунок, спеціальним платіжним засобом до якого є картка № [NUMBER] , що підтверджується інформацією АТ «Універсал Банк» від 26.06.2025 про рух коштів по рахунку відповідача. Відповідач не виконував належним чином зобов`язання за договором, грошові кошти не повернув, проценти за користування коштами не сплатив, у зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість за договором №555161645646 від 04.12.2021 у розмірі 6660,20 грн., з яких: 2600,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 4060,20 грн. - заборгованість за процентами. 18.12.2023 між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №18/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» відступило позивачу за плату права грошової вимоги до позичальників, у тому числі до відповідача за зобов`язаннями, що виникли з договору №555161645646 від 04.12.2021, \~що підтверджується відповідним договором, актами приймання-передачі реєстру боржників, платіжною інструкцією щодо оплати вимог за цим договором та реєстром боржників до договору. Таким чином, ТОВ «Факторинг партнерс» набуло право вимоги до відповідача за договором №555161645646 від 04.12.2021 у розмірі 6660,20 грн. Вказані обставини відповідач не спростовує, позовні вимоги в цій частині визнав. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України вбачається, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено\~ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. З урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд вважає, що вищевказані договори між [PERSON] та відповідними фінансовими установами укладені з дотриманням вимог законодавства, при цьому відповідач був належним чином ознайомлений з умовами вищевказаних кредитних договорів та зобов`язався їх виконувати. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень законодавства боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Судом встановлено, що у зобов`язаннях, що випливають з вищезазначених договорів, позичальником за якими є відповідач, відбулася заміна кредитора. Новим кредитором у зобов`язаннях є ТОВ «Факторинг Партнерс», яке набуло права вимоги за договорами № 4809223 від 19.11.2021 та № 555161645646 від 04.12.2021. Вказане підтверджується наявними у матеріалах справи та дослідженими судом договорами факторингу, витягами із реєстрів боржників, копіями актів прийому-передачі реєстрів боржників, копіями повідомлень про відступлення права вимоги. Доказів того, що [PERSON] виконав свої зобов`язання перед первісними кредиторами або ТОВ «Факторинг Партнерс», відповідачем не надано. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договорами №4809223 від 19.11.2021 та № 555161645646 від 04.12.2021 у загальному розмірі 96360,20 грн. Крім того, при зверненні до суду з позовною заявою позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 16000,00 грн. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. Розмір витрат позивача на правничу допомогу підтверджується: копією договору №02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024; заявкою на надання юридичної допомоги №952 від 01.02.2025 року; витягом з акту №5 про надання юридичної допомоги від 28.02.2025 року. Відповідач вимогу про стягнення правничої допомоги не визнав, однак неспівмірність заявлених витрат на правничу допомогу не доводив. Отже, підстави вважати, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі є неспівмірним з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, відсутні. Таким чином, зважаючи на повне задоволення позовних вимог ТОВ\~«Факторинг Партнерс», у відповідності до положень ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача необхідно стягнути кошти на відшкодування його витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 16000,00 грн. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved