Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивувала тим, що вона з відповідачем до грудня 2022 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах. У неї з відповідачем є спільна дитина [PERSON] , [INFO] . Під час спільного проживання відповідач неодноразово застосовував щодо неї ( [PERSON] ) фізичне та психологічне насильство, у зв`язку з чим у грудні 2022 року вона пішла проживати з дитиною до своїх родичів. З грудня 2022 року вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Дитина постійно проживає з нею ( [PERSON] ) та перебуває на її утриманні. З відповідачем вони домовились, що він буде брати до себе дитину 1 раз на тиждень у вихідний на 2-3 години, проте 26 січня 2024 року відповідач забрав дитину з дитячого садка до себе та відмовився повернути дитину, внаслідок чого вона (позивач) була змушена звернутися до служби у справах дітей та до поліції для врегулювання даної ситуації. Відповідач ніде не працює та проти того, щоб їхня дитина відвідувала дитячий садочок, що шкодить розвитку дитини. Відповідач на контакт не йде, постійно конфліктує і погрожує відібрати дитину, що негативно впливає на психологічний стан дитини. Враховуючи наведене, просила визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з матір`ю ( [PERSON] ) і встановити наступний порядок участі відповідача у вихованні малолітньої дочки [PERSON] , а саме: - двічі на місяць у вихідний день батько може забирати дитину за місцем свого проживання, якщо дитина має бажання; - в інші дні за попередньою домовленістю з матір`ю з її письмової згоди та бажанням дитини. Ухвалою суду від 05 червня 2024 року було відкрито провадження у даній справі та ухвалено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 16 квітня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Тищенко Л.М. позов підтримали, викладене у позові підтвердили. Зауважили, що сторони не домовилися щодо способу участі відповідача у вихованні дочки, раніше стосовно цього у них виникали конфлікти, а тому, з метою усунення невизначеності та запобіганню у майбутньому конфліктних ситуацій, просили визначити спосіб участі відповідача у вихованні дочки. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Не заперечував щодо визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, проте вказав, що при вирішенні вказаного питання необхідно зазначити конкретну адресу постійного проживання матері. Крім того визнав, що дійсно конфлікти з приводу його участі у вихованні дитини виникали, проте наразі таких конфліктів немає, а тому відсутні підстави для визначення порядку його участі у вихованні дитини. Третя особа орган опіки та піклування Бучанської міської ради в судове засідання представника не направила, відповідно до заяви просила розглянути справу без участі її представника. Вислухавши пояснення позивача та її представника, пояснення відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). На підставі судового наказу Бородянського районного суду Київської області від 21 лютого 2024 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї чверті його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 лютого 2024 року, і до досягнення дитиною повноліття (а.с.17). Відповідно до інформації наданої ВП №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області 26 січня 2024 року о 16 год. 12 хв. надійшло повідомлення від [PERSON] про те, що співмешканець не віддає дитину заявниці; 13 лютого 2024 року о 15 год. 15 хв. надійшло повідомлення від [PERSON] про те, що колишній чоловік [PERSON] без згоди заявниці утримує за місцем проживання спільну дитину [PERSON] , [INFO] ; 20 лютого 2024 року о 17 год. 43 хв. надійшло повідомлення від [PERSON] про те, що колишній чоловік [PERSON] , під час відвідування доньки погрожував та вчиняв психологічний тиск до заявниці (а.с. 20). Постановою Бородянського районного суду Київської області від 18 березня 2024 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відносно [PERSON] закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Як вбачається зі змісту вказаної постанови, суд встановив, що 26 січня 2024 року між [PERSON] та [PERSON] виникла суперечка щодо місця проживання їхньої спільної дитини та, оскільки наведені у протоколі обставини щодо висловлювання [PERSON] нецензурною лайкою не знайшли свого підтвердження, провадження у справі було закрито (а.с. 99-101). Як вбачається з копії рішення виконавчого комітету Бучанської міської ради № 1515 від 23 лютого 2024 року, було розглянуто звернення [PERSON] від 28 грудня 2023 року за № 0-7331/12.1-07 та визначено місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю, також зобов`язано батьків дитини [PERSON] та [PERSON] належним чином виконувати батьківські обов`язки і не перешкоджати один одному в участі у її вихованні та утриманні (а.с. 67-68, 69). З копії акту оцінки потреб сім`ї № 633 від 28 лютого 2024 року вбачається, що [PERSON] проживає по [ADDRESS] ; в будинку створені всі зручності для утримання та виховання дитини. Між батьками на протязі місяця існує конфліктна ситуація щодо визначення місця проживання дитини (а.с. 9-12). [PERSON] працює у КНП КОР «Київський обласний центр ментального здоров`я» з 06 листопада 2023 року на посаді молодшої медичної сестри мультидисциплінаної команди за основним місцем роботи та з 01 січня 2024 року на посаді сестри-господині 5-го відділення «Психіатричне» з наданням паліативної допомоги за внутрішнім сумісництвом (а.15). З довідки Бабинецького закладу дошкільної освіти № 14 «Світлячок» Бучанської міської ради Київської області від 21 лютого 2024 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , відвідує вказаний заклад з 01 листопада 2023 року, влаштуванням дитини в заклад займалась мама (а.с.16). Відповідно до копії висновку відділу служби у справах дітей та сім`ї Центру соціальних служб Управління соціальної політики Бучанської міської ради щодо визначення участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, затвердженого рішенням виконавчого комітету Бучанської міської ради від 19 лютого 2025 року № 471, орган опіки та піклування Бучанської міської ради вважає за доцільне, щоб малолітня [PERSON] , [INFO] , спілкувалася з батьком [PERSON] за таким графіком: будні дні без обмежень, за попередньою домовленістю батьків, вихідні дні: перші та треті вихідні дні місяця, з 17.00 п`ятниці до 17.00 неділі з батьком, другі та четверті вихідні з матір`ю. Можлива зміна днів та годин побачень (а.с. 112). Згідно зі\~ст. 141 СК України\~мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ч. 1\~ст. 160 СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 161 СК України). Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини (ч. 2\~ст. 161 СК України). Тобто, в ч. 2\~ст. 161 СК України\~вказані ті юридичні факти, які є підставами для відмови органом опіки та піклування або судом у переданні дитини для проживання з одним з батьків. Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За змістом правого висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, вирішуючи спір щодо визначення місця проживання дитини, суди мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом у постанові від 03 травня 2018 року в справі № 607/1091/16-ц, місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Визначення місця проживання малолітньої дитини за конкретною адресою унеможливлює маніпуляції з боку того з батьків, з ким буде проживати дитина, зокрема проживати де завгодно, унаслідок чого батько дитини не буде мати змоги брати участь у її вихованні. Водночас у даній постанові наведені висновки щодо можливості визначення місця проживання малолітньої дитини без зазначення конкретної адреси, які також узгоджуються з висновками, викладеними у постанові від 14 лютого 2024 року в справі № 307/1811/21. З огляду на встановлені в ході судового розгляду обставини, враховуючи інтереси дитини, які переважають над інтересами батьків, суд вважає, що в даній справі слід визначити місце проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю без зазначення конкретної адреси. Разом з тим, суд зауважує, що маніпуляції щодо місця проживання дитини з боку матері, неприпустимі, а в разі їх допущення, зокрема внаслідок неповідомлення батька дитини про дійсне місце проживання дитини, внаслідок чого батько не буде мати змоги брати участь у її вихованні, батько дитини не позбавлений можливості звернутися до суду із позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні. Щодо позовних вимог про визначення способу участі батька у спілкуванні з дитиною суд виходить з такого. Згідно ст.\~153 СК України\~мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 157 СК України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Згідно ч. 2, 3\~ст. 157 СК України\~той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 158 СК України\~за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Згідно з ч. 1\~ст. 159 СК України\~якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Верховний Суд у постанові від 30 травня 2018 року в справі № 553/2563/15-ц вказав, що, зокрема у\~ст.18 СК України\~визначено, що кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, є встановлення правовідношення; зміна правовідношення. За заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Тлумачення зазначених норм дозволяє зробити висновок, що будь-хто із батьків може звернутися до органу опіки та піклування для визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. У разі наявності спору про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, зокрема, якщо орган опіки та піклування не визначив способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, не виключається вирішення такого спору в судовому порядку незалежно від того, хто з батьків звертається з позовом (той, хто проживає з дитиною, чи той, хто проживає окремо), і визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, що є ефективним способом захисту та не суперечить закону. Враховуючи наведене вище, а також те, що відповідачем не висловлено заперечень щодо запропонованого у позові способу його участі у вихованні дитини, а лише зазначено, що наразі відсутні підстави для визначення способу його участі у вихованні дитини, оскільки йому не чиняться такі перешкоди, суд вважає за необхідне визначити наступний порядок участі відповідача у вихованні та спілкуванні з дочкою [PERSON] , [INFO] , шляхом надання особистих побачень: - два рази на місяць в один із вихідних днів тижня (суботу або неділю) за місцем проживання батька, з урахуванням бажання дитини; - у будь-який інший день за погодженням і попередньою домовленістю з матір`ю дитини, а також з урахуванням бажання дитини. При цьому, суд звертає увагу сторін, що визначений судом спосіб участі батька у вихованні дитини за певних обставин може бути змінений у майбутньому або за домовленістю сторін, або за рішенням суду, якщо цього будуть вимагати інтереси дитини. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України\~з відповідача\~необхідно стягнути на користь позивача на відшкодування витрат на правничу допомогу 2500 гривень (за підготовку та подання позовної заяви) і на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1211 гривень 20 копійок.

Outcome: approved