Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

У березні 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав що, 02.10.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено Договір № 4027218 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Сума кредиту складає 5000 грн. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. ТОВ «Фінтраст Капітал» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит, шляхом зарахування кредитних коштів на його платіжну картку № [NUMBER] . Відповідно до реквізитів Договору № 4027218 від 02.10.2023, укладеного між сторонами, Відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «К362». За даними поденного Розрахунку заборгованості за Договором № 4027218 від 02.10.2023 у період з 02.10.2023 по 24.05.2024 включно Первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 23500 грн. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 24.05.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» як клієнтом, та позивачем як фактором, був укладений договір факторингу №24/05/2024, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Враховуючи зазначене, до Позивача відповідно до укладеного Договору факторингу від 24.05.2024 №24/05/2024 перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Договором № 4027218 від 02.10.2023 загальна сума заборгованості склала 28500 грн, з якої заборгованість з тіла кредиту - 5000 грн, заборгованості за процентами - 23500 грн. Відповідно до умов строк дії п. 1.3 Договору № 4027218 строк кредиту 360 днів: з 02.10.2023 по 26.09.2024. Станом на дату укладання Договору факторингу від 24.05.2024 №24/05/2024, строк дії Договору № 4027218 від 02.10.2023 року не закінчився. А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 25.05.2024 по 26.09.2024 (125 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 12500 грн: (5000 грн * 2% = 100 грн*125 календарних дні = 12500 грн). Враховуючи вищевикладене ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» просить суд стягнути з відповідача на свою користь зазначену суму заборгованості, витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 06.05.2025 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 01.09.2025 за клопотанням представника позивача витребувано у АТ «Універсал Банк» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки № [NUMBER] [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), а також підтвердження факту зарахування коштів 02.10.2023 на дану платіжну картку банком-емітентом якої є АТ «Універсал Банк», у сумі 5000 грн від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ 42753492). 12.09.2025 на виконання ухвали суду від АТ «Універсал Банк» на адресу суду надійшла відповідь, з якої вбачається, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , на яку 21.10.2023 здійснено переказ коштів на суму 5000,00 грн через платіжну систему «Універсальні Платіжні рішення». Представник позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» Столітній М.М. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, вказав, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, відзиву на позов суду не надав, а тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення. 09 жовтня 2025 року ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра було вирішено питання про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.10.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено Договір № 4027218 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Сума кредиту складає 5000,00 грн. Строк кредиту 360 днів: з 02.10.2023 по 26.09.2024. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. У Додатку № 1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4027218 від 14.09.2023 погодили графік платежів з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки (за наявності), виходячи з припущення, що Клієнт виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Договір щодо надання кредитних коштів у користування був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «К362»», після чого відповідач отримала кошти на свою платіжну картку № [NUMBER] в сумі 5000,00 грн, що підтверджується копією довідки платіжної системи «Універсальні Платіжні рішення». Таким чином, судом встановлено, що договір між первісним кредитором та відповідачем укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. Укладаючи Кредитний договір, сторони передбачили нарахування процентів в розмірі 2,00% в день, що застосовується в межах строку кредиту. За даними поденного Розрахунку заборгованості за Договором № 4027218 від 02.10.2023 у період з 12.10.2023 по 24.05.2024 включно Первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 23500 грн. У зазначений період Відповідачем здійснено оплати на рахунок Первісного кредитора, спрямовані на оплату тіла кредиту розмірі 00,00 грн та оплату процентів за користування грошовими коштами у сумі 00,00 грн. Відповідач свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, чим порушив умови договору. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 24.05.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» як клієнтом, та позивачем як фактором, був укладений договір факторингу №24/05/2024, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Листом від 27.05.2024 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» повідомило ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» про те, що в особистих кабінетах усіх боржників, права вимоги за кредитними договорами до яких передані Новому кредитору - ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», проінформовано про відступлення права грошової вимоги за Договорами та передачу персональних даних ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ Україна» із зазначенням банківських реквізитів нового кредитора, а також направлення відповідного текстового повідомлення (SMS - повідомлення) боржникам, згідно реєстру SMS повідомлень. Враховуючи вищезазначене, Відповідача належним чином повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором. Згідно Акту прийому передачі Реєстру боржників до Договору факторингу № 24/05/2024 від 24.05.2024 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Фінтраст Україна», до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором № 4027218 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 02.10.2023. Згідно розрахунку заборгованості за Договором № 4027218 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 02.10.2023, станом на 24.05.2024, мається заборгованість в загальному розмірі 28500 грн, що складається із суми основного кредиту у розмірі 5000 грн та суми нарахованих процентів за користування кредитом у розмірі 23500 грн. На виконання вимог чинного законодавства ані первісним кредитором, ані Позивачем не здійснювалось нарахування неустойки та пені за невиконання умов Кредитного договору. Відповідно до умов строк дії п. 1.3 Договору № 4027218 строк кредиту 360 днів: з 02.10.2023 по 26.09.2024. Станом на дату укладання Договору факторингу від 24.05.2024 №24/05/2024, строк дії Договору № 4027218 від 02.10.2023 не закінчився. А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» у період з 25.05.2024 по 26.09.2024 (125 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 12500 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості (5000 грн * 2% = 100 грн* 125 календарних дні = 12500 грн). Проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в п. 1.3. Договору № 4027218 від 02.10.2023, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами складає 36000 грн (нараховані проценти первісним кредитором у сумі 28500 грн, проценти нараховані ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» у сумі 12500 грн). Рішенням № 251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», що підтверджується відповідною Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань № 1000681070010062201 від 10.12.2024. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року. Відповідачем [PERSON] умови договору належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення заборгованості за кредитом, проценти за його користування. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 4027218 від 02.10.2023 в загальній сумі 41000 грн, яка була відступлена позивачу первісним кредитором, підлягають задоволенню в повному обсязі. Сторонами в договорі було погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідач за користування кредитними коштами у межах строку кредитування з 14.09.2023 та протягом 360 календарних днів, тобто до 08.09.2024. Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору. Як вбачається з розрахунку заборгованості, кредитодавцем за період з 02.10.2023 по 26.09.2024 нараховано відсотки відповідачу за користування кредитом. З урахування вище вказаного, позивач набув право вимоги в тому числі щодо майбутніх вимог, зокрема щодо відсотків в розмірі 12500 грн нарахованих за період з 25.05.2024 - 26.09.2024, тобто в межах строку дії договору. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми процентів підлягає задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд виходить із наступного. Разом з тим, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). На підтвердження понесених витрат до позовної заяви надано копія Договору про надання правової (правничої) допомоги № 17/07-2024 від 17 липня 2024 року, укладеного між Адвокатом Столітнім М.М., та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна»; заявка на виконання доручення до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 17/07-2024 від 17 липня 2024 року; рахунок на оплату до Договору про надання правничої (правничої) допомоги № 17/07-2024 від 17 липня 2024 року; копія Акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до Договору про надання правничої (правничої) допомоги № 17/07-2024 від 17 липня 2024 року. Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved