Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

09 квітня 2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за договором позики №2542276 в розмірі 53925,00 грн.. Свої вимоги мотивує тим, що 5 січня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено Договір позики №2542276. 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. 24 червня 2024 року між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено додаткову угоду до Договору факторингу №14/06/21. відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 53925,00 гривень, з яких 12750 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 41175 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками. Рішенням суду від 10 червня 2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів заборгованість за договором позики № 7625422 у розмірі 53925,00 гривень з яких: 12750,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 41175,00 гривень сума заборгованості за процентами та судові витрати в сумі 3028 грн. 00 коп. 09 липня 2025 року адвокат Зачепіло З.Я. звернулася до суду в інтересах [PERSON] з заявою про перегляд заочного рішення. Ухвалою від 18.08.2025 заяву представника відповідача Зачепіло З.Я. задоволено та скасовано заочне рішення Куликівського районного суду від 10.06.2025 у цивільній справі №737/295/25. 03.09.2025\~представник відповідача\~надав відзив\~на позовну\~заяву,\~в якому\~просить відмовити\~у задоволені\~позовних вимог\~в повному\~обсязі.\~Вказує,\~що матеріали\~справи не\~містять належні,\~допустимі і\~достатні докази\~які б\~підтверджували перерахування\~кредитних коштів\~відповідачу за\~спірним договором,\~відсутній розрахунок\~заборгованості та\~неможливо встановити,\~які саме\~умови спірного\~договору порушені\~відповідачем. Звертає увагу, що кредитний договір між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено 05.01.2024 року тобто значно пізніше ніж було укладено договір факторингу між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «САПБ», у якому предмет договору не індивідуалізовано належним чином, а тому на час укладання вказаного договору факторингу у первісного кредитора було відсутнє право вимоги до Відповідача за спірним договором. Крім того в матеріалах справи відсутні докази передачі права вимоги до відповідача від первісного кредитора до позивача, позивачем не надано підтвердження сплати первісному кредитору коштів за договором факторингу. 04.09.2025 представник позивача надав відповідь на відзив в якому зазначив, що кредитні кошти були перераховані на картковий рахунок відповідача, вказаний останнім під час оформлення електронного договору. Відповідачем не сплачено заборгованість за договором позики. Перерахування коштів на платіжну карту Відповідача за укладеним договором було безпосередньо здійснено оператором онлайн-послуг платіжної інфраструктури, які не здійснює операцій з готівковими грошима, переказ коштів був здійснений у безготівковій формі, видатковий касовий ордери на суму переказу не складався, виділення транзакції як окремого платежу із зазначенням призначення у банківській виписці не є можливим. Щодо переходу права вимоги від первісного кредитора зазначає, що договір факторингу 14/06/21, укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК ЄАПБ» передбачає передачу права вимоги до боржників вказаних у відповідному реєстрі, вказаний договір факторингу неодноразово пролонгувався. Зазначає, що згідно зі ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника, і у цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Вказує, що до договору факторингу були укладені додаткові угоди, яким була визначена сума прав вимоги, складено та підписано акт прийому-передачі реєстру боржників; складено та підписано реєстр боржників. Також вказує, що в матеріалах справи наявна належним чином завірена копія платіжної інструкції до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021. Зазначає, що вказане свідчить про те, що дія Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 продовжена до 14.06.2025, Договір факторингу №14/06/21 є чинним, а тому перехід прав вимоги за Договором позики відбувся відповідно до діючого Договору факторингу №14/06/21, є правомірним і відповідає чинному законодавству. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надали. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 5 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем було укладено договір позики №2542276, відповідно до якого Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» надало відповідачу на строк 5 днів в якості позики грошові кошти у сумі 15000 грн. 00 коп. (а.с. 6 8). Сторонами вказаного\~договору позики\~було погоджено\~процентну ставку\~за користування\~позикою у\~розмірі 4,46%\~за перший\~день користування\~ та\~3%\~з другого\~дня користування\~(пункту\~2.3,2.4). Договір укладено у вигляді електронного документу шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором: CzDEk41B5K (а.с.6-8). 14.06.2021 між «1 Безпечне агентство необхідних кредитів та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, згідно з умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Згідно з п.1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (Позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку №1 є невід`ємною частиною договору. Згідно п.1.2 перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору (а.с.15-18). 28.07.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено додаткову угоду №2 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, якою сторони погодили внести зміни до п. 1.3 Договору та викласти його в наступній редакції: «1.3 Клієнт зобов`язується протягом 10 днів з дати відступлення права вимоги за Договором позики Фактору, повідомити Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних Фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про Фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства». Решта положень Договору залишаються без змін та діють в частині, що не суперечить даній додатковій угоді (а.с.19). 13.06.2022 між ТОВ» «1 Безпечне агентство необхідних кредитів та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено додаткову угоду №7 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, якою сторони погодили внести зміни до п. 9.1 Договору та викласти його в наступній редакції: «9.1 Даний Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення його печатками Сторін. Договір дійсний протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна із Сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до строку закінчення дії договору, даний Договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік.» (а.с.20). 24.06.2024 між ТОВ» «1 Безпечне агентство необхідних кредитів та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено додаткову угоду № 30 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, якою сторони погодили : «загальна сума Прав Вимоги, що відступаються згідно Реєстру Боржників № 27 від «24» червня 2024 року становить; в якості Ціни Продажу згідно Реєстру Боржників № 27 від «24» червня 2024 року Фактор сплачує Клієнтові суму грошових коштів, яка становить 15 % від основної суми заборгованості (тіло кредиту), що становить 3198557,86» ( а.с 21). Згідно акту прийому передачі Реєстру боржників №26 від 24.06.2024 року, за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників (а.с.22). Відповідно до витягу з Реєстру боржників №26 від 24.06.2024 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року [PERSON] має заборгованість 53925,00грн за договором позики № 79426638, з яких 12\~750,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 41175,00 грн - сума заборгованості за відсотками ( а.с 23-24). Аналізуючи наявність підстав для задоволення позовної вимоги щодо стягнення заборгованості за договором позики №2542276 в сумі 53925,00 грн суд вважає за доцільне зауважити, що матеріали справи містять договір факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, який укладеного раніше, ніж договір позики, що не узгоджується одне з одним, оскільки права вимоги за договором факторингу є похідним від кредитного договору, а отже, договір факторингу не може бути укладеним раніше кредитного договору, за яким переходить право вимоги. Крім того відповідно до умов договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року клієнт - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступає фактору - Товариству з обмеженою відповідальністю ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги, строк виконання зобов`язань яких настав, а фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Перехід від Клієнта до Фактора права вимоги заборгованості до боржника відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку №2. Даний договір містить визначення термінів, які в ньому використовуються та відповідно до яких «Право вимоги» - права грошової вимоги щодо погашення заборгованостей з боржників, які виникли на підставі договору. Отже, зазначений Договір не врегульовує перехід права майбутньої грошової вимоги, а лише права вимоги, строк виконання зобов`язань яких настав. Саме на таких умовах укладений договір факторингу. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлене договором або законом. Тобто відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. У статті 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, у зв`язку із заміною кредитора у зобов`язанні, саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише суб`єктний склад у частині кредитора. За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Такі висновки Велика Палата Верховного Суду виклала у постанові від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18. Згідно з частиною першою статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (стаття 517 ЦК України). Відповідно до статті 519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором. Частиною 1статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Отже, необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання за яким відступається право, яке й підтверджує дійсність вимог (постанова Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 761/33403/17 (провадження № 61-12551св20). Права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача (пункт 132 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі №910/12525/20, пункт 90 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 серпня 2023 року у справі №910/19199/21 ). З наведених норм вбачається, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-459цс17, яка є актуальною, що підтверджено ухвалою Великої Палати Верховного Суду у справі №761/33403/17 від 22 квітня 2021 року. У розрізі викладеного, ураховуючи сталу практику Верховного Суду, яка регулює правовідносини із відступлення права вимоги вбачається, що саме на первісного кредитора покладено обов`язок представити новому кредитору всі документі, які слугували підставою виникнення боргового зобов`язання у боржника, оскільки правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі, і на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Дана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі №910/11965/16. Установлюючи дійсність майбутньої вимоги, що переходить до нового кредитора, необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №752/8842/14-ц. Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія, як заінтересована сторона, повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора, є істотними умовами цього договору. Отже, має бути укладений саме договір, а не додаткова угода. В укладеному договорі факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 чітко визначено предмет договору з відповідними додатками реєстру боржників. Отже, зважаючи на те, що предметом Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 є право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, договором не передбачено право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога), відсутні підстави стверджувати про те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права кредитора у зобов`язанні за Договором позики №2542276, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] 05.01.2024, та про те, що відбулась заміна первісного кредитора ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та нового ТОВ «ФК «ЄАПБ». Отже, право вимоги до [PERSON] не існувало на момент укладення договору факторингу. Також у ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» щодо [PERSON] на момент укладення договору факторингу від 14 червня 2021 року, не могло існувати права майбутньої вимоги, оскільки договір позики укладений не був, сторони на момент договору факторингу не могли передбачити укладення вказаного договору в майбутньому. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що оскільки, ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» право вимоги відносно [PERSON] як боржника у вказаних вище зобов`язаннях, станом на 14.06.2021 не набуло, таке право не могло бути передане цим товариством на підставі договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Таким чином, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» є неналежним позивачем, оскільки не має права вимагати сплати заборгованості за договором позики №2542276 від 05.01.2024. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведене, суд робить висновок, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не набуло прав первісного кредитора, а, отже, не має права пред`являти свої вимоги за кредитним договором № 2542276 від 05 січня 2024 року, укладеним між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю. Відповідно дост. 141 ЦПК України судові витрати покладається на позивача На підставі викладеного,

Outcome: dismissed