Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Представник позивачів адвокат Бордюг О.В., який діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АР № 1240058 від 15.05.2025, через підсистему «Електронний суд», звернувся до суду з означеним позовом, в якому просив надати [PERSON] , [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після померлої матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов обґрунтовано тим, що за життя, [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] . Після смерті заповідача [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно у вигляді будинку [ADDRESS] . Окрім позивачів, які є дітьми померлої [PERSON] , інших спадкоємців немає. 07.03.2025 позивачі звернулись до приватного нотаріуса Дмитрієвої Н.Д. для оформлення спадкового майна після померлої [INFO] [PERSON] , однак отримали постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки пропустили строку встановлений ст. 1270 ЦК України на прийняття спадщини та не були зареєстровані разом зі спадкодавцем. У зв`язку із широкомасштабною військовою агресією рф проти України, на території України введено військовий стан, який і досі триває. У зв`язку із воєнним станом на всій території України, масованим застосуванням артилерії по всій території України, ракетними обстрілами цивільної та критичної інфраструктури населених пунктів, веденням активних бойових дій, окупацією частини території Запорізької області, позивачі не мали можливості вчасно звернутись до нотаріуса з заявою, через постійні стреси та страх загинути або бути покаліченими в наслідок обстрілів, позивачі уникали зайвих переміщень і поїздок з місця свого проживання, фактично проживали у льоху. Крім того, позивачі вважали, що не пропустили строк на звернення із заявами про прийняття спадщини, оскільки у засобах масової інформації повідомлялось, що на період воєнного стану строки на оформлення спадщини збільшено і що спадщину можна бути оформити після закінчення бойових дій, які є обставинами непереборної сили в поважною причиною, яка заважає оформленню спадщини. Позивачі не мають юридичної освіти, а тому не мали змоги самостійно вернутись до суду з заявою про надання додаткового строку на прийняття спадщини, така можливість з`явилась тільки після візитку фахівця в області права з Благодійного фонду «СХІД СОС». Постановою приватного нотаріуса Дмитрієвої Н.П. за № 198/02-14 від 29.04.2025 відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, вмотивувавши таку відмову порушенням строку, який передбачений ст. 1270 ЦК України для подання заяви про прийняття спадщини, порушивши який, позивачі вважаються такими, що не прийняли спадщину. Позивачі вважають, що пропустили строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому вимушені були звернутись до суду за захистом свої порушених прав з вище вказаним позовом. На підставі протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 19.05.2025 справу передано в провадження судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздової Н.С. Ухвалою судді від 20.05.2025 позовну заяву залишено без руху, у встановлений судом строк недоліки усунуто, надано квитанцію про сплату судового збору. Ухвалою суду від 23.05.2025 у справі відкрито провадження, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження. Позов забезпечено шляхом витребування копії спадкової справи. 14.07.2025 на виконання вимог ухвали від 23.05.2025, приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієвою Н.П. надано матеріали спадкової справи №44/2025 зареєстрованої після померлої [INFO] [PERSON] . В судове засідання позивачі та їх представник не з`явилися, подали заяву про розгляд справи без їх участі, просили суд задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, будь-яких клопотань чи заперечень проти заявлених вимог суду не надав. Від приватного нотаріуса Дмитрієвої Н.П. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, вирішення питання відносить на розсуд суду. За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів, при цьому, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши надані письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 11). Родинні відносини між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцями [PERSON] , [PERSON] підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 27, 28), копією свідоцтва про шлюбу та зміну прізвища позивачки « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] » (а.с. 28), пованим витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про народження (а.с. 29-33). Після смерті заповідача [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно у вигляді будинку [ADDRESS] . 07.03.2025 позивачі звернулись до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієвої Н.З. з заявами про прийняття спадщини, на підставі яких була заведена спадкова справа № 44/2025, що підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с. 36). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 198/02-14 від 29.04.2025 приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієва Н.П. відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину, вмотивувавши таку відмову порушенням строку, який передбачений ст. 1270 ЦК України для подання заяви про прийняття спадщини, порушивши який, позивачі вважаються такими спадкоємцями, що спадщину не прийняли (а.с. 87-88). При вирішенні справи суд виходить з наступного. Згідно з ст.12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Враховуючи наведені приписи, граничним строком для подання заяви про прийняття спадщини було 09.12.2024. За змістом ч. 1, ч. 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У випадку, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі, закордонним; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13.03.2020 у справі № 314/2550/17, провадження № 61-41480св18. В обґрунтування причин поважності пропуску строку для прийняття спадщини позивач зазначає про оголошення військового стану на всій території України з 24.02.2022 року, постійними обстрілами с-ще Комишуваха, необізнаністю щодо строків прийняття спадщини, неможливості подання заява з обставин, які від них не залежали. Разом з тим, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався. Відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статей 7 і 34 Закону України «Про нотаріат», Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». З 29.06.2022 діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 № 719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану». Так, п. 3 постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. (був виключений постановою КМУ від 9 травня 2023 р. № 469) Разом з тим, 25.01.2023 Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив наступний висновок, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини (пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Тлумачення вказаних норм, з урахуванням виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, свідчить, що: правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (ст.ст. 1270, 1272 ЦК України), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (ч. 2 ст. 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Отже, виходячи із вказаної правових висновків щодо застосування норм права, які відповідно до вимог ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» є обов`язковими для застосування, позивачі, звернувшись 07.03.2025 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , пропустили шестимісячній строк, встановлений чинним законодавством, для прийняття спадщини, з поважних причин і мають право на звернення до суду з позовною вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України до загальних засад цивільного законодавства віднесено, поміж іншим, справедливість, добросовісність та розумність. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Введення воєнного стану на території України, перебування позивачів під постійними обстрілами, пошкодження спадкового майна, слід розцінювати як об`єктивну перешкоду, яка істотно перешкоджала останнім здійснити передбачені законом дії щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка сталась [INFO] . Наявність цих обставин свідчить про те, що у позивачів були поважні причини, пов`язані з істотними труднощами на вчинення дій щодо вчасного звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи, визнання відповідачем заявлених вимог, та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позивачами наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для них щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення їм додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері.

Outcome: approved