Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

[INFO] помер [PERSON] . Спадщину після нього прийняла його дружина [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] . До складу спадщини після її смерті входить, зокрема, житловий будинок [ADDRESS] , який спадкодавець прийняла після смерті [PERSON] . Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] ,\~але з\~об`єктивних причин\~пропустила строк\~для прийняття\~спадщини,\~у зв`язку\~з чим\~нотаріус відмовив\~у прийнятті\~заяви про\~прийняття спадщини.\~За захистом\~прав та\~інтересів [PERSON] \~її представник адвокат Солоненко Богдан Миколайович (повноваження на а.с. 42, 43) звернувся до суду 29 вересня 2025 року з відповідним позовом. Ухвалою від 30 вересня 2025 року (а.с. 45) відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання. Представник позивача у підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, просив позов задовільнити (а.с. 78-79). Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Вендичанської селищної ради, позов просив задовільнити (а.с. 48). З урахуванням положень ч. 1 ст. 198, ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи обставину, що відповідач визнає позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Розглянувши справу, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступного: За загальними положеннями про спадкування спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ст. 1220 ЦК України); право на спадщину виникає в день відкриття спадщини за заповітом або за законом (ст. 1223 ЦК України); спадкоємець, який бажає отримати спадщину, має прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України); для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). [INFO] в с. Лучинчик Мурованокуриловецького району Вінницької області помер [PERSON] (а.с. 16). Внаслідок смерті особи відкрилася спадщина (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 81732505 від 02.07.2025 (а.с. 18), спадкодавець [PERSON] по своїй смерті заповіту не залишав. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 ЦК України (ч. 2 ст. 1223 ЦК України). Із довідки Вендичанської селищної ради № 181 від 06.06.2025 (а.с. 17) слідує, що на день смерті [PERSON] був зареєстрований в житловому будинку [ADDRESS] , разом з ним проживала та була зареєстрована дружина [PERSON] . Із Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 81732506 від 02 липня 2025 року (а.с. 19-20) вбачається, що після смерті [PERSON] 18 серпня 2007 року державним нотаріусом Муванокуриловецької державної нотаріальної контори Карасевичем О.І. 22 лютого 2008 року заведено спадкову справу № 130/2008. Матеріалами спадкової справи № 130/2008 (витяг на а.с. 49-55) доводиться, що після смерті [PERSON] як спадкоємець за законом спадщину прийняла лише [PERSON] (дружина) та оформила частину спадщини (а.с. 50, 52, 53). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). [INFO] в с. Лучинчик Могилів-Подільського району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 25). Внаслідок смерті особи відкрилася спадщина (ч. 1 ст. 1220 ЦК України), до складу якої входить, зокрема, житловий будинок по [ADDRESS] , земельна ділянка з кадастровим номером 0522888400:05:002:0111 площею 2,5341 га, яка розташована на території с. Лучинчик Могилів-Подільського району Вінницької області, земельна ділянка з кадастровим номером 0522888400:05:004:0224 площею 0,1203 га, яка розташована на території с. Лучинчик Могилів-Подільського району Вінницької області, земельна ділянка з кадастровим номером 052288400:05:002:0110 площею 2,5341 га, яка розташована на території с. Лучинчик Могилів-Подільського району Вінницької області, земельна ділянка з кадастровим номером 052288400:05:004:0223 площею 0,0893 га, яка розташована на території с. Лучинчик Могилів-Подільського району Вінницької області. Ця обставина доводиться довідкою старости Лучинчицького старостинського округу № 182 від 06.06.2025 (а.с. 26). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Заповітом, вчиненим 18 травня 2010 року (копія а.с. 27), [PERSON] заповіла все своє майно, що буде належати їй на день смерті, [PERSON] . З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 81732503 від 02.07.2025 (копія а.с. 28-30) слідує, що цей заповіт є чинним. Як слідує із довідки старости Лучинчицького старостинського округу № 182 від 06 червня 2025 року (а.с. 26) спадкоємцями за іншими заповітами також є [PERSON] та [PERSON] . З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 81732504 від 02 липня 2025 року (копія а.с. 31-33) вбачається, що після смерті [PERSON] 28 листопада 2023 року державним нотаріусом Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Карасевичем О.І. 01 січня 2024 року заведено спадкову справу № 1/2024. У матеріалах спадкової справи № 1/2024 (витяг на а.с. 56-77) містяться заповіти, вчинені [PERSON] : 1) 04 червня 2021 року щодо земельної ділянки, право на яку посвідчувалося Деравним актом серії ВН № 086338, на користь [PERSON] (а.с. 64), 2) 07 липня 2022 року щодо земельних ділянок з кадастровими номерами 052288400:05:002:0110 та 052288400:05:004:0223 на користь [PERSON] (а.с. 65). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 75322326 від 03.01.2024 (копія а.с. 66-67) ці заповіти є чинними. Спадкоємці земельних ділянок за заповітами [PERSON] та [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняли (а.с. 62, 63) і оформили свої права на спадщину (а.с. 68 - 76). Частиною 2 ст. 1254 ЦК України визначено, що заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати КЦС 26 червня 2019 року (справа № 369/3186/17 провадження № 61-42486св18) у своїй постанові сформував позицію відповідно до якої, аналіз частин другої та третьої\~статті 1254 ЦК України\~дозволяє констатувати, що законодавець для випадку, коли заповідачем складено декілька заповітів, передбачив правила, що повинні враховуватися для того, щоб визначити який саме заповіт (заповіти) визначає (визначають) спадкоємця (спадкоємців) і/або спадкове майно. Такі правила полягають в тому, що: по-перше, внаслідок складення нового заповіту відбувається втрата чинності попереднім заповітом. Тобто, якщо новий заповіт повністю суперечить попередньому заповіту, то новий заповіт скасовує попередній заповіт і визначення спадкоємця (спадкоємців) і/або спадкового майна відбувається на підставі останнього заповіту; по-друге, внаслідок складення нового заповіту відбувається часткова втрата чинності попереднім заповітом. Тобто, якщо новий заповіт частково суперечить попередньому заповіту, то новий заповіт тільки частково скасовує попередній заповіт і визначення спадкоємця (спадкоємців) і/або спадкового майна відбувається на підставі двох заповітів. Із текстів наявних у справі, що є предметом цього судового розгляду, перший заповіт спадкодавця [PERSON] від 18 травня 2010 року на користь позивача залишається чинним в частині іншого, крім земельних ділянок з кадастровими номерами 0522888400:05:002:0111, 0522888400:05:004:0224, 052288400:05:002:0110 та 052288400:05:004:0223, спадкового майна, зокрема, прийнятого після смерті [PERSON] житлового будинку [ADDRESS] . Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється шестимісячний строк. Державний нотаріус Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Вінницької області Карасевич О.І. постановою про відмову у чиненні нотаріальної дії № 126/02-31 від 04 вересня 2025 року (а.с. 38) [PERSON] відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв?язку з пропущенням строків, встановлених для прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як слідує із позовної заяви, позивач пропустила встановлений законом строк через такі обставини: [PERSON] не є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] та відповідно подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини могла лише як спадкоємець за заповітом; до дня смерті [INFO] [PERSON] , [PERSON] з 04 червня 2023 року перебувала за межами території України (з 13 липня 2023 року в Латвійській Республіці); про те, що [PERSON] ще 18 травня 2010 року склала заповіт на її ім`я, [PERSON] не знала, оскільки разом із нею не проживала; про заповіт [PERSON] дізналась в червні 2025 року після повернення з-за кордону. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного\~статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує, що такі причини\~визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.\~\~ Суд вважає, що вказані позивачем причини пропуску строку звернення до нотаріуса є поважними. Суд також враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права, практику Верховного Суду України, зокрема, постанови від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, від 15 вересня 2017 року у справі 315/765/14-ц та Верховного Суду, викладену у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 та від 20 листопада 2019 року у справі № 759/8623/18, а також позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23, а тому приходить до висновку, що відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, а також враховуючи, вищевикладені докази та обставину, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, [PERSON] можна визначити додатковий строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Outcome: approved