Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

Короткий зміст заяви [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівців із заявою в якій просить встановити юридичний факт родинних відносин між [PERSON] [INFO] та матір`ю [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] , який належав померлій на підставі Договору купівлі-продажу від 25 грудня 1992 року, дата реєстрації права власності в БТІ 01 лютого 1993 року. У відповідності до заповіту від 28 грудня 2020 року все своє майно [PERSON] заповіла своєму сину заявнику по справі. Вказує, що при зверненні до нотаріуса для оформлення права на спадщину виявилось, що існують розбіжності в написанні по-батькові померлої матері. Так, у свідоцтві про народження [PERSON] та у договорі купівлі-продажу будинку по-батькові матері заявника зазначено як « [PERSON] ». Натомість, у паспорті покійної та у свідоцтві про смерть її по-батькові зазначено, як « [PERSON] ». У зв`язку із тим, що існують розбіжності у написанні по-батькові померлої матері заявника, останній не буде мати можливості оформити документи на спадкове майно. У зв`язку із наведеним заявник звернувся до суду. Рух справи та позиція сторін Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 18 серпня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи суд вирішив здійснювати в порядку окремого провадження та призначив судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи. Ухвалою від 10 вересня 2025 року судом задоволено клопотання представника заявника адвокатки Герегової Н.І. про витребування доказів. В судовому засіданні представниця заявника адвокатка Герегова Н.І. заявлені вимоги підтримала в повному обсязі з мотивів, викладених у заяві, та просила суд їх задовольнити. Від заінтересованої особи [PERSON] надійшла заява в якій він зазначив, що викладені в заяві факти підтверджує в повному обсязі, проти задоволення заяви не заперечує. Справу просив розглядати без його участі. Досліджені судом докази, встановлені обставини та застосовані норми права Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] в місті Чернівці Чернівецького району Чернівецької області, про що першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зроблений відповідний актовий запис № 797. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , який народився [INFO] , батьком останнього записаний « [PERSON] », матір`ю - « [PERSON] ». Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень від 22 серпня 2017 року, наданого на запит [PERSON] , 21 червня 1964 року був зареєстрований шлюб актовий запис стосовно: « [PERSON] » та « [PERSON] ». Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 22 січня 2021 року, наданого на запит [PERSON] , вбачається зміна прізвища [PERSON] з [PERSON] . Відповідно до заповіту від 28 грудня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балковим М.М., зареєстровано в реєстрі за № 4979, [PERSON] заповіла все належне їй майно сину [PERSON] . Відповідно до договору купівлі-продажу від 25 грудня 1992 року, посвідченого першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за № 1-6987, [PERSON] купила житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами по [ADDRESS] . Відповідно до довідки від 22 липня 2025 року № 923, наданої Чернівецьким КОБТІ, встановлено, що згідно з наявними реєстровими книгами та архівної справи право власності на будинок [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] згідно з договором купівлі-продажу від 25 грудня 1992 року, посвідченим першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за № 1-6987 та внесено в книгу за № 59, сторінка № 385, дата реєстрації 01 лютого 1993 року. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , який народився [INFO] , батьком останнього записаний « [PERSON] », матір`ю - « [PERSON] ». З дослідженої судом копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , та наданої приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Балан Р.Б., вбачається, що справа була заведена за заявою [PERSON] від 17 липня 2025 року, який подав її вчасно, та вказав, що приймає спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно з наявною в матеріалах спадкової справи довідки № 661593 від 17 липня 2025 року, виданою Департаментом надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради, [PERSON] [INFO] була зареєстрована з 24 серпня 1956 року по день смерті за адресою: [ADDRESS] . Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є двоюрідним братом [PERSON] . Його мати та мати заявника є рідними сестрами. Померлу звали [PERSON] . Вказав, що його діда, батька його матері та матері заявника, звали [PERSON] . По-батькові його матері [PERSON] . Зазначив, що померла [PERSON] завжди проживала в будинку [ADDRESS] і вона була власницею цього будинку. Свідок [PERSON] вказала, що є двоюрідною сестрою [PERSON] . Її мати та мати заявника є рідними сестрами. По-батькові її матері записане як « [PERSON] ». Неправильне написання по-батькові було тільки у [PERSON] . Зазначила, що її діда звали [PERSON] . Також підтвердила, що [PERSON] була власницею будинку [ADDRESS] . З наведеного судом встановлено, що існують розбіжності в написанні по-батькові померлої [PERSON] , зокрема, « [PERSON] » та « [PERSON] ». Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 1 статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, про що зазначено в пункті 1 частини першої статті 315 ЦПК України. За умовами пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем. В судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, встановлення в судовому порядку факту родинних відносин між заявником [PERSON] та його матір`ю [PERSON] є необхідним для реалізації заявником спадкових прав. Відповідно до частини 1 статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до статті 1261 ЦК України \~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Балан Р.Б. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . Однак з поданих заявником нотаріусу документів вбачається, що згідно з матеріалами спадкової справи наявні розбіжності у написанні по-батькові померлої матері заявника, що в свою чергу не є підтвердженням родинних відносин між ними. Встановити в позасудовому порядку факт родинних відносин між заявником та померлою не можливо, оскільки чинне законодавства не передбачає внесення змін до актових записів осіб, які померли. У відповідності до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що з наданих заявником письмових доказів, пояснень свідків та дослідженої спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , можна встановити, що [PERSON] є сином [PERSON] . Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Висновки суду за результатами розгляду справи З огляду на висновки, наведені судом в мотивувальній частині рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається заявник, як на підставу заявлених вимог, оцінивши належність доказів, їх допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд доходить висновку, що заявлені вимоги ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню.

Outcome: approved