Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом та в обґрунтування позовних вимог представник позивачів посилався не те, що відбулось залиття водою квартири [ADDRESS] , що належить на праві спільної часткової власності позивачам. Залиття відбувалось з квартири, що розміщена зверху, а саме з кв. [ADDRESS] , власником якої є відповідачка. Відповідні обставини підтверджуються Актом про залиття, аварії, що трапилась в системі холодного водопостачання. У зв`язку з відмовою від добровільного відшкодування шкоди, завданої квартирі [ADDRESS] , позивачкою було замовлено визначення розміру шкоди (прямих збитків) завданої власнику квартири, що становить 206 831,00 грн., в тому числі: прямі збитки для нерухомого майна 186 867,00 грн.; для вбудованої кухні 18 752,00 грн.; пошкоджена витяжка «Тека» 1 222,00 грн. Крім того, діями по затопленню квартири та бездіяльністю щодо відшкодування завданої шкоди позивачу була спричинена моральна шкода, яка проявилася у постійних переживаннях за належне їй на праві власності майно, порушилися її нормальні життєві зв`язки, оскільки вона змушена була витрачати свій час і зусилля для визначення вартості спричинених збитків, змушена була тривалий час користуватися затопленою квартирою, дихати вологістю, прибирати сліди залиття, щоб зменшити негативні наслідки залиття. З урахуванням викладеного, представник позивачки просив суд стягнути з відповідачки на користь [PERSON] , відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 100 000,00 грн. Позивачка [PERSON] , та її представник (який є представником інших позивачів) у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, суду надав суду пояснення аналогічні позову. Відповідачка [PERSON] , та її представник у судовому засіданні не заперечували проти того, що залиття квартири позивачів відбулося з вини відповідачки. Разом із тим, вимоги позову не визнали, та зазначили, що надані суду акти не відповідають вимогам, викладеним у Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженим наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 та додатку до пункту 2.3.6 Правил № 4, зокрема: акт не підписано членами комісії; не забезпечено присутність відповідача та/або зацікавленої особи відповідача; не вказана завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість) та інші необхідні для такого документа реквізити. Тому такий Акт, згідно до ст. 78-80 ЦПК України, не може бути прийнятий судом до уваги, як допустимий, достовірний доказ, оскільки оформлений з порушенням зазначених вимог не містять даних, які б надали можливість встановити дійсні обставини та у своїй сукупності не надає змоги дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Крім того, представник відповідача вказав, що на підтвердження позовних вимог позивач надав звіт суб`єкта оціночної діяльності про визначення ринкової вартості збитків, яким було встановлено, що вартість матеріальних збитків склала 206 831,00 грн. Разом з тим, особа, що здійснювала дослідження не є експертом, не попереджався про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Представник відповідачки зазначив, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено, що вказане у висновку оцінювача майно було пошкоджено саме внаслідок залиття, оскільки єдиний доказ, яким підтверджено факт залиття майна позивача та де зазначено про причини такого залиття, є Акт. В такому Акті зафіксовано пошкодження квартири позивача, спричинені залиттям, які не відповідають пошкодженням квартири, визначеними у звіті оцінювача. Оскільки Акт не є належним доказом, з огляду його невідповідності вимогам законодавства, а саме тому будь-які висновки зроблені на його основі не можуть вважатись обґрунтованими та такими, що відповідають дійсності. В частині вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди представник відповідачки зазначив, що на сьогодні відсутні підстави для відшкодування позивачу моральної шкоди у зв`язку з недоведеністю наявності у [PERSON] , зміни її психічного стану, підтвердження факту звернення позивача до фахових лікарів, висновків лікаря щодо виявленого діагнозу, який був би встановлений як наслідок фізичних та душевних страждань, які були спричинені саме як наслідок залиття квартири. Тобто позивач вимог щодо відшкодування моральної шкоди не обґрунтував, будь-яких доказів, відповідно до положень статті 81 ЦПК України, не надав. Вказане унеможливлює встановлення глибини фізичних та душевних страждань позивача, які він начебто поніс, визначення ступеня вини заподіювача такої шкоди, а також характеру немайнових втрат, а тому з урахуванням вимог розумності і справедливості відсутні правові підстав для відшкодування моральної шкоди. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так судом встановлено, що власниками квартири [ADDRESS] є позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а власницею квартири [ADDRESS] є відповідачка [PERSON] . Згідно актів про залиття квартири [ADDRESS] , що трапилась в наслідок пошкодження труби в системі холодного водопостачання в квартирі [ADDRESS] , складених 15.11.2021р., та 04.01.2022р., комісією ЖБК «Суворовський-8», 15.11.2021р., відбулося затоплення квартири позивачів № [NUMBER] власником квартири [ADDRESS] в результаті пошкодження труби холодного водопостачання. В наслідок залиття було затоплено стелю та стіни двох кімнат, коридору, кухні, санвузла, ванної кімнати, відсутнє світло, порушення штукатурки, пошкоджено фарбування стін, деформований ламінат на підлозі. Згідно Звіту про визначення ринкової вартості збитків заподіяних власнику квартири [ADDRESS] , було встановлено, що квартира [ADDRESS] , дійсно постраждала внаслідок залиття 15.11.2021 року. Шкода заподіяна в результаті пошкодження труби холодного водопостачання в квартирі [ADDRESS] . Розмір реальних збитків заподіяних власнику квартири 154 складає 206 831,00 грн., в тому числі: прямі збитки для нерухомого майна 186 867,00 грн.; для вбудованої кухні 18 752,00 грн.; пошкоджена витяжка «Тека» 1 222,00 грн.. Розглядаючи вимогу позивачів про стягнення з відповідача на свою користь матеріальної шкоди, спричиненої залиттям квартири, суд керується наступним. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Положеннями ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати,\~яких особа\~зазнала у\~зв`язку\~зі знищенням\~або пошкодженням\~речі,\~а також\~витрати,\~які особа\~зробила або\~мусить зробити\~для відновлення\~свого порушеного\~права (реальні\~збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом. Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на Акт залиття, аварії, що трапилась в системі холодного водопостачання, складеного 15.11.2021р., та 04.01.2022р., комісією ЖБК «Суворовський-8». Разом з тим, представник відповідача вказує, що вказаний Акт не є належним доказом, з огляду його невідповідності вимогам законодавства. Положеннями статті 89\~ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого передбачена додатком № 4. Згідно Додатку № 4 та роз`яснення Міністерства з питань житлово-комунального господарства України щодо ремонту квартири після залиття (лист від 29.12.2009 №12/20-11-1975) в акті повинні бути відображені: дата складання акту (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Якщо власник житла, який спричинив залиття, відмовляється від підписання акту, це не може вплинути на його правильність та юридичну значимість (постанова КЦС ВС по справі №753/20314/15-ц від 12.11.2018). Як вбачається з долучених до позову Актів, вони складені та підписані членами комісії після обстеження квартири [ADDRESS] , містять усі необхідні дані та відомості, а саме: дату його складання, дані членів комісії, які приймали участь у його складанні, данні присутніх осіб з сусідніх квартир, номер квартири, що зазнала пошкоджень, характер ушкоджень та їх обсяг, номер квартири, з якої відбулося залиття, а відтак цей акт є належним і допустимим доказом залиття квартири позивача та заподіянні їй матеріальної шкоди. При цьому слід зазначити, що акт є первинним документом, що засвідчує саме факт певної події. Додатково, в судовому засіданні відповідачкою було особисто підтверджено даний факт залиття квартири, що знаходилась поверхом нижче, через пошкодження труби холодного водопостачання. Разом з\~тим,\~згідно ст.\~1166\~ЦК України,\~майнова шкода,\~завдана неправомірними\~рішеннями,\~діями чи\~бездіяльністю особистим\~немайновим правам\~фізичної або\~юридичної особи,\~а також\~шкода,\~завдана майну\~фізичної або\~юридичної особи,\~відшкодовується в\~повному обсязі\~особою,\~яка її\~завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Аналіз наведених норм, з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дає підстави для висновку, що потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою. Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачеві. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі справа № 755/19416/20, провадження № 61-14204св21. За змістом ч. 2 ст.\~1166\~ЦК України цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичної підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Тобто на позивача не покладається обов`язок доказування вини відповідача. Згідно з п. 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабміну № 572, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до ЦК власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Не заслуговують на увагу й посилання сторони відповідача про те, що звіт про визначення ринкової вартості збитків від 31.01.2022р., (а.с. 28, Том І) є неналежним доказом у справі оскільки не є висновком експерта, особа не попереджалась про кримінальну відповідальність і те, що Звіт складено на підставі неналежних Актів про залиття. Але судом встановлено належність Актів про залиття. Звіт суб`єкта оціночної діяльності є належним та допустимим доказом в силу ст. ст. 76-80 ЦПК України. Натомість сторона відповідача не надала жодних обґрунтованих заперечень щодо такого Звіту. Крім того суб`єкт оціночної діяльності не є експертом, а тому не може попереджатися про кримінальну відповідальність Отже, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що спричинена позивачам залиттям їх квартири матеріальна шкода в розмірі 206 831,00 грн., в тому числі: прямі збитки для нерухомого майна 186 867,00 грн.; для вбудованої кухні 18 752,00 грн.; пошкоджена витяжка «Тека» 1 222,00 грн., є підставою для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідачки матеріальної шкоди на користь позивачів, в рівних частках, у повному обсязі. Розглядаючи вимогу позивачки [PERSON] , про стягнення з відповідачки на свою користь моральної шкоди (інші позивачі з такою вимогою не звертасись), спричиненої залиттям квартири в розмірі 100 000,00 грн. суд керується наступним. Так, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частина 2 статті 16 ЦК України). Згідно ст.1167 ч.1 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до положень статей 22, 23 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. З огляду на роз`яснення, що викладені у пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли неправомірні дії завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Зазначений висновок узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 27 березня 2019 року у справі 703/3912/16. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Необхідно зазначити, що право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов відповідальності за заподіяну шкоду (загальні умови), а саме наявність моральної шкоди як наслідку порушення особистих немайнових прав або посягання на інші нематеріальні блага; неправомірні рішення, дії чи бездіяльність заподіювача шкоди; причинний зв`язок між неправомірною поведінкою і моральною шкодою; вина заподіювача шкоди. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту статей 12, 81 ЦПК України. Позивачка обґрунтовує моральну шкоду тяжкістю та тривалістю моральних страждань, переживаннями, підвищеною нервовістю, спричинених пошкодженням житла, що потягнуло зміну її життя та необхідності вживати додаткові заходи для відновлення порушених прав, звернення до лікаря. З огляду на наведене та враховуючи наявність підстав для відшкодування моральної шкоди і засади розумності та справедливості, бездіяльність заподіювача шкоди, причинний зв`язок між поведінкою відповідачки і моральною шкодою, суд вважає за можливе стягнути відповідачки на користь позивачки [PERSON] , моральну шкоду в розмірі 5\~000,00 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд керується наступним. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як визначено положеннями ст. 141 ч.1, ч.2 п.1 ЦПК України, судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. За таких обставин, з відповідачки підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачкою [PERSON] , за подання вказаного позову в розмірі 2\~118,31 грн., в тому числі: в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 2\~068,31 грн., в частині стягнення моральної шкоди пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 50,00 грн., (розмір вимоги моральної шкоди 100\~000,00 грн., задоволено 5\~000,00 = 5%; судовий збір мало бути сплачено 1\~000,00 грн., задоволено 5% = 50 грн.). Крім того, згідно договору № 2201-17 від 17.01.1022 року, укладеного між ТОВ «АМК ТРАСТ» та [PERSON] , вартість виконання Звіту «Про визначення ринкової вартості збитків…» встановлено в розмірі 4\~000,00 грн., (а.с. 23, Том І). Зазначені кошти перераховані на рахунок виконавця Звіту в сумі 4\~000,00 грн., (а.с. 27, Том І), а тому підлягають стягненню з [PERSON] , на користь [PERSON] .

Outcome: partial