Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Рішенням Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 29 вересня 2025 року позовні вимоги [PERSON] до Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», Акціонерного товариства «Українська залізниця» про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, стягнення моральної шкоди, стягнення невиплаченої суми премії - задоволені частково. Скасовано наказ від 18 грудня 2023 року № 105/к про притягнення до дисциплінарної відповідальності ревізора безпеки руху відділу роботи станцій [PERSON] . Стягнуто з Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (ЄДРПОУ 40081237, місцезнаходження: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108) на користь [PERSON] суму неотриманої премії за грудень 2023 року в розмірі 2134 (дві тисячі сто тридцять чотири) грн. 35 коп. Стягнуто з Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (ЄДРПОУ 40081237, місцезнаходження: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108) на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 3532,31 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. 09 жовтня 2025 року представник позивача [PERSON] - адвокат Галенко І.Є. звернувся до суду з заявою про винесення додаткового рішення стосовно витрат на правничу допомогу, в якій просить суд стягнути солідарно з відповідачів Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь позивача [PERSON] понесені ним судові витрати на правову допомогу у розмірі 34 500 гривень 00 копійок. 17 жовтня 2025 року представник АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "Укрзалізниця" Боголіп Ю.В. надіслала заперечення на клопотання про понесені судові витрати, в яких просить суд відмовити у задоволенні витрат на правову допомогу в повному обсязі, або зменшити розмір витрат до суми, яка відповідає критеріям співмірності. Сторони в судове засідання не з`явились. Неявка сторін не перешкоджає розгляду питання про винесення додаткового рішення, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, присутність сторін не є обов`язковою. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За приписами п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, на правничу допомогу. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата ), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом з тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За змістом ст. 137, 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу мають бути дійсними (реальними), необхідними, а їх розмір розумним з огляду на складність справи. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини наведеної, зокрема, у пункті 95 рішення від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», пункті 80 рішення від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», пункті 88 рішення від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати булифактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При цьому, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини (рішення від 23 січня 2014 року у справі «East|West Aliance Limited» проти України», заява № 19336/04), обґрунтованим слід вважати розмір витрат, що є співмірним до складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим на виконання таких робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також з ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial