Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором № 973267986 від 02.10.2023 р. у сумі 66\~626,82 грн, понесені судові витрати\~судовий збір 2\~422,4 грн та правничу допомогу у розмірі 7\~000 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань та не погашає заборгованість за вказаним договором, що є підставою для позивача звернутися до суду із даним позовом. Позивач зауважує, що внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань з боку позичальника від 02.10.2023 р. виникла заборгованість в сумі 66\~626,82 грн, з яких 12\~999,30 грн заборгованість по кредиту, 53\~627,52 грн заборгованість за нарахування відсотків. Ухвалою від 12.05.2025 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи з викликом сторін (а. с. 111-112). Також даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив. Ухвалою суду від 12.06.2025 задоволено клопотання відповідача про витребування доказів у АТ «Укрексімбанк». Представник позивача ТОВ «ФК «Ейс» в судове засідання не з`явився, одночасно з позовною заявою просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомлено. 28.05.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначає, що позовна заява до [PERSON] грошових коштів за кредитним договором є такою, що не підлягає задоволенню, оскільки не містить у собі жодних доказів, які б доводили існування будь-яких відносин із ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Зазначає, що всі додані до позову копії є недостовірними та не підтверджують факт укладання ним договору кредиту та факту отримання ним кредитних коштів. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у них докази в своїй сукупності суд дійшов до наступних висновків: Судом встановлено, що 02.10.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір № 973267986 у формі електронного документу з використанням електронного підпису на суму 13\~000 грн, строк 30 днів, про що свідчить електронний підпис відповідача за допомогою одноразового персонального ідентифікатора (VNAQ - 2654) (а.с. 30/40). Згідно умов договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом перерахування коштів за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем з метою отримання кредиту. Як вбачається з листа ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало взяті на себе зобов`язання та відповідно до довідки (а.с. 66) було здійснено перерахування коштів на платіжну карту відповідача у сумі 13\~000 грн. До суду надійшла витребувана інформація від АТ «Державний експертно-імпортний банк України», що підтверджує що банківська карта яку зазначив відповідач емітована на ім`я [PERSON] та підтверджує факт зарахування коштів в сумі 13\~000 грн від 02.10.2023 року на вищевказаний картковий рахунок. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого мав закінчитись 28.11.2019 про був неодноразово продовжений додатковими угодами до 31.12.2024 31.07.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 31/0724-01. 26.12.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» уклали договір факторингу № 26/12/Е відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Так, згідно з ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. ст. 626, 628 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно п.6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно зі ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити борг, а також відсотки. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК). Факт укладання кредитного договору між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» підтверджується підписами договору з одноразовим ідентифікатором та отримання відповідачем кредитних коштів, на зазначений рахунок відповідача в розмірі 13\~000 грн, що підтверджується витребуваною інформацією (а.с. 159-160), отримавши кредит кредит, відповідач своїх зобов`язань не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед первісним кредитором. Окрім того, підтвердженням факту укладання відповідачем договору, що із розрахунку заборгованості (а.с.12-13) відповідач виконував умови кредитного договору, здійснюючи часткові платежі. Це свідчить про те, що [PERSON] усвідомлював існування даного договору та визнавав його зобов`язання за ним, підтверджуючи факт укладання договору. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого мав закінчитись 28.11.2019 про був неодноразово продовжений додатковими угодами до 31.12.2024 31.07.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 31/0724-01. 26.12.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» уклали договір факторингу № 26/12/Е відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Щодо доводів представника відповідача про відсутність доказів повідомлення його про заміну кредитора суд виходить із того, що відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника. Відсутність повідомлення про заміну первісного кредитора не звільняє боржника від виконання, а лише створює негативні наслідки для наступного кредитора. За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «ФК «Ейс» підлягають задоволенню, а саме з [PERSON] слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 02.10.2023 року № 973267986 в загальному розмірі 66\~626,82 грн, з яких: 12\~999,30 грн заборгованість за кредитом; 53\~627,52 грн заборгованість по відсоткам. Представник позивача при зверненні до суду із даним позовом також просить стягнути із відповідача понесені ним витрати на правову допомогу та суму сплаченого судового збору. На підставі ст. 141 ЦПК підлягають стягненню з відповідача витрати з оплати судового збору. Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконання адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст. 137 ЦПК) Відповідно до ч.3 ст. 141 ЦПК При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Частиною четвертою, п`ятою статті 137 ЦПК визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК, судові витрати, пов?язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Заявляючи вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, позивач надав договір № 27/12/24-01 про надання правової допомоги від 27.12.2024 (а.с. 17-18). Надаючи оцінки наведеним доказам, суд звертає увагу, що зазначена на виконання правничих послуг вартість робіт є завищеною з огляду на складність справи, виявляє непропорційність з врахуванням необхідного часу для захисту прав особи. 3 огляду на викладене, суд,

Outcome: approved