Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

У червні 2025 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті аліментів на дитину за договором та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем з 27.09.2016 перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18.06.2021. Від шлюбу сторони мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] . 24.03.2021 між позивачем та відповідачем було укладено Договір про визначення місця проживання дитини, участь батьків у її вихованні та сплату аліментів на дитину, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Алексашиною Ю.Б. та зареєстрований у реєстрі за № 331, за яким зокрема відповідач зобов`язався сплачувати позивачу аліменти на дитину в розмірі 10 000 грн. щомісяця до досягнення повноліття (до [INFO] ) або до закінчення дитиною освіти, що передбачено п.п. 2.1., 2.2. Договору. Згідно умов Договору виплата аліментів здійснюється щомісячно, не пізніше 10 числа поточного місяця за поточний місяць. Сплата аліментних платежів починається з моменту розірвання шлюбу (п.2.9. Договору), тобто з моменту набрання судовим рішенням законної сили. Утім, відповідач з 02.08.2021 та дотепер не виконує умови договору та виплату аліментів згідно з графіком, який визначений договором не здійснює, у зв`язку з чим утворилась заборгованість зі сплати аліментів у сумі 400\~000,00 грн. (3 роки та 4 місяці х 10\~000,00 грн.). У зв`язку з вищевикладеним, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість зі сплати аліментів за договором між батьками про сплату аліментів на утримання дитини від 24.03.2021 в розмірі 400\~000,00 грн., а також стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі 10 000,00 грн. щомісяця, починаючи стягнення з дати звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 16.06.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, визначено проводити її розгляд за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 13.08.2025 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, її представником адвокатом Нізік О.В. надано заяву про розгляд справи за їх з позивачем відсутності, в якій вона просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи, стороною якою він є шляхом направлення судових повісток по останньому відомому місцю проживання. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання відзиву на позов, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлюють обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Згідно вимог ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON] , [INFO] . Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18.06.2021 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 27.09.2016, розірвано. 24.03.2021 між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір про визначення місця проживання дитини, участь батьків у її вихованні та сплату аліментів на дитину, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Алексашиною Ю.Б. та зареєстрований у реєстрі за № 331 (далі Договір). Згідно п. 2.2 Договору, з моменту розірвання шлюбу або окремого проживання (незалежно від причин) в період проживання дитини разом з матір`ю, батьки погодили розмір щомісячних аліментних зобов`язань батька (у грошовій формі) в загальній сумі 10\~000,00 грн. щомісяця. Крім того батько компенсує 100% (сто відсотків) документально підтверджених витрат, які здійсненні матір`ю на лікування, навчання та оздоровлення дитини до досягнення нею повноліття або до моменту закінчення дитиною освіти на денній формі навчання та здобуття повної вищої освіти. Розмір аліментів, визначений цим пунктом підлягає індексації, відповідно до вимог чинного сімейного законодавства України. Батько зобов`язується не пізніше 10 (десятого) числа поточного місяця, в який відбувається утримання дитини, сплачувати грошові кошти в розмірі, передбаченому п. 2.2. цього договору (п.п. 2.3.1 Договору. Батько має право виплачувати аліменти як в грошовій формі, так і у формі сплати послуг або купівлі товарів на потреби дитини, що враховуються в оплату аліментів за попереднім погодженням з матір`ю. У разі перевищення батьком, вказаних у цьому пункті сум витрат, їх вартість не зараховується до суми сплати аліментів за поточний місяць та вважається такою, що понесена батьком самостійно й не потребує компенсації з боку матері (п.п. 2.3.3 Договору) Аліментні зобов`язання в грошовій формі можуть сплачуватися батьком: готівкою, шляхом безготівкового платежу на банківський рахунок, реквізити якого попередньо надаються матір`ю та погоджуються з нею, шляхом здійснення поштового переказу чи іншим способом, попередньо погодженим батьками (п. 2.6 Договору). У п. 2.9 Договору сторони погодили, що виплата аліментів починається з моменту розірвання шлюбу або з моменту окремого проживання батьків й припинення введення спільного господарства. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору від 24.03.2021, за період з 02.08.2021 та до часу звернення позивача [PERSON] з позовом до суду, в нього утворилась заборгованість в розмірі 400\~000,00 грн. Нормами сімейного законодавства встановлюється порядок укладення договору про сплату аліментів на дитину та зазначаються правові наслідки у разі невиконання такого договору. Згідно з частиною другою статті 181 Сімейного кодексу України (далі - СК України) за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Частиною першою статті 189 СК України передбачено, що батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. Судом встановлено, що спірний договір містить усі істотні умови, які необхідні для укладення такого виду договору, а саме умови надання коштів на утримання дитини, їх розмір, що відповідають інтересам дитини та є обов`язковими для сторін договору. Цей договір укладений у письмовій формі і нотаріально посвідчений. Відповідно до положень статей 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із частиною четвертою статті 15 СК України невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін. Верховний Суд\~у складі\~колегії суддів\~Першої судової\~палати Касаційного\~цивільного суду\~у постанові\~від 27.11.2019\~по справі\~№456/1826/16-ц зазначив наступне: «Частиною другою статті 189 СК України встановлено, що у разі невиконання одним із батьків свого обов`язку за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Встановлений частиною другою статті 189 СК України порядок стягнення аліментів за виконавчим написом нотаріуса не може бути перешкодою для звернення за захистом порушених прав до суду. Окрім того, законодавець передбачив додаткову можливість спрощеного стягнення аліментів за виконавчим написом нотаріуса саме в інтересах дітей з метою спрощення процедурних питань, але в жодному разі цим правом не обмежив право на судовий захист. За таких обставин не ґрунтуються на законі доводи касаційної скарги про те, що на підставі судового рішення неможливо стягувати аліменти, розмір та строки виплати яких визначено договором про сплату аліментів. Інші доводи про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права в частині вирішення позову [PERSON] є необґрунтованими». За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів того, що відповідач сплатив заборгованість за договором про визначення місця проживання дитини, участь батьків у її вихованні та сплату аліментів на дитину від 24.03.2021, а також щодо неправомірності здійснення розрахунку заборгованості за даним договором суду не надано, також не надано спростування наданого позивачем розрахунку. Водночас суд враховує, що якщо відповідач заперечує проти позову, то згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами перед судом, що ним зроблено не було. Підписанням договору про визначення місця проживання дитини, участь батьків у її вихованні та сплату аліментів на дитину від 24.03.2021 без будь-яких застережень відповідач підтвердив, що він ознайомлений та погоджується з усіма його умовами, а тому суд вважає, що з останнього на користь позивача слід стягнути заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини за період з 02.08.2021 по 01.05.2025 в розмірі 400\~000,00 грн. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , суд зазначає наступне. Згідно вимог ч.ч.1,3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ч.ч.1,2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. В даному випадку, [PERSON] та [PERSON] у пункті 3.3 Договору від 24.03.2021 погодили, що зміни до цього Договору можуть бути внесені батьками шляхом складання договору про внесення змін до цього Договору, який підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню. Таким чином, оскільки договір про визначення місця проживання дитини, участь батьків у її вихованні та сплату аліментів на дитину від 24.03.2021, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Алексашиною Ю.Б. та зареєстрований у реєстрі за № 331, сторонами по справі не розірваний, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій формі в розмірі 10\~000,00 грн. є такою, що створює для відповідача виникнення подвійного зобов`язання та подвійного обов`язку зі сплати аліментів як за договором, так і за рішенням суду, а тому у її задоволенні слід відмовити. У зв`язку з вищевикладеним, позовна заява підлягає частковому задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 4 000 грн. 00 коп.

Outcome: partial