Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~представник ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що 22.07.2024 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 23187-07/2024. 30.10.2024 р. між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛ. ЕН. ГРУП» та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено Договір факторингу № 30102024, відповідно до умов якого право вимоги зокрема за Договором № 23187-07/2024 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП». Згідно п. 1.1. Кредитного договору Відповідач отримав кредит у розмірі 11000 гривень. У п. 1.2. Кредитного договору вказано, що кредит надається строком на 120 днів, а датою надання кредиту є 22.07.2024 р. Дата погашення кредиту 18.11.2024 р. Згідно з п. 1.4. Кредитного договору за користування кредитом Товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. У п. 1.4.1. Кредитного договору зазначена денна процентна ставка, яка становить 1.5% та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2. цього Договору. Відповідно до п. 1.6. Кредитного договору кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5457 - 08xx - xxxx - 9656 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Згідно з п. 5.3. Договору у випадку прострочення Клієнтом сплати процентів відповідно до термінів, встановлених в Графіку платежів, Товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу: в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості - на наступний день після терміну сплати, встановленого в Графіку платежу, за відповідний розрахунковий (платіжний) період, та до дати погашення заборгованості, з урахуванням обмежень, встановленим чинним законодавством України. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://starfin.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором,\~відповідно до\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію». Факт перерахування коштів за договором №23187-07/2024 від 22.07.2024 р. підтверджується квитанцією про зарахування №No460375296 від 22.07.2024 р., з якої вбачається, що 22.07.2024 р. через систему IPay платником ТОВ STARFINANCEGROUPLLC, Код ЄДРПОУ: 44022416 було перераховано 11000 грн. на картку 5457 - 08xx - xxxx - 9656. Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов Кредитного договору, що заборгованість за Договором №23187-07/2024 становить 30690 гривень, яка складається з: 11000 грн. - заборгованість за кредитом; 14190 грн. - заборгованість за нарахованими процентами; 5500 грн. - сума заборгованості за пенею (штрафами). Представник позивача просить стягнути з відповідача на свою користь: заборгованість за Договором №23187-07/2024 від 22.07.2024 р. у розмірі 30690 гривень, яка складається з: 11000 грн. - заборгованість за кредитом; 14190 грн. - заборгованість за нарахованими процентами; 5500 грн. - сума заборгованості за пенею (штрафами), 2422,00 грн. судового збору та 7000,00 грн. витрат на правничу допомогу. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просить справу розглянути без його участі, не заперечив щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про слухання справи повідомлялася судовими повістками поо місцю реєстрації, причини неявки суду не повідомила. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без її участі, на підставі наявних в справі доказів, із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив представник позивача в своїй заяві до суду. Ухвалою суду від 08.09.2025 р. судом витребувано в порядку ч.7 ст.81 ЦПК України з АТ «Приватбанк» додаткові докази по справі. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2ст.247ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. 22.07.2024 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 23187-07/2024. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://starfin.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» - «W0140». Згідно п. 1.1. Кредитного договору Відповідачу надано кредит у розмірі 11000 гривень. У п. 1.2. Кредитного договору вказано, що кредит надається строком на 120 днів, а датою надання кредиту є 22.07.2024 р. Дата погашення кредиту 18.11.2024 р. Згідно з п. 1.4. Кредитного договору за користування кредитом Товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. У п. 1.4.1. Кредитного договору зазначена денна процентна ставка, яка становить 1.5% та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2. цього Договору. Відповідно до п. 1.6. Кредитного договору кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5457 - 08xx - xxxx - 9656 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Згідно з п. 5.3. Договору у випадку прострочення Клієнтом сплати процентів відповідно до термінів, встановлених в Графіку платежів, Товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу: в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості - на наступний день після терміну сплати, встановленого в Графіку платежу, за відповідний розрахунковий (платіжний) період, та до дати погашення заборгованості, з урахуванням обмежень, встановленим чинним законодавством України. Факт перерахування коштів кредитодавцем позичальнику за договором №23187-07/2024 від 22.07.2024 р. підтверджується квитанцією про зарахування №No460375296 від 22.07.2024 р., з якої вбачається, що 22.07.2024 р. через систему IPay платником ТОВ STARFINANCEGROUPLLC, Код ЄДРПОУ: 44022416 було перераховано 11000 грн. на картку 5457 - 08xx - xxxx 9656(а.с.34 на звороті). 30.10.2024 р. між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛ. ЕН. ГРУП» та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено Договір факторингу № 30102024, відповідно до умов якого право вимоги зокрема за Договором № 23187-07/2024 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП». Вказані обставини підтверджуються копією договору факторингу(а.с.14 на звороті-24), витягом з Акту приймання-передачі прав № 1 від 30.10.2024 р.(а.с.35). Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов Кредитного договору. Відповідачем одноразово було сплачено відсотки в розмірі 2475 грн. 05.08.2024 р., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.48 на звороті-49). Заборгованість відповідача за Договором №23187-07/2024 згідно вказаного розрахунку становить 30690 гривень, в т.ч.: 11000 грн. - заборгованість за кредитом; 14190 грн. - заборгованість за нарахованими процентами; 5500 грн. - сума заборгованості за пенею (штрафами). Частиною 1\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною 1\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (частина 1\~статті 1048 ЦК України). Відповідно до частин 1 і 2\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1\~статті 634 ЦК України). У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» (далі - Закон) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частин 3, 5, 6, 7 і 12 статті 11 Закону електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями статті 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог\~законів України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частина 2\~статті 639 ЦК України). Установлено, що договір про надання фінансового кредиту № 23187-07/2024 від 22.07.2024 р. підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля): W0140. Кредитний договір містить персональні дані відповідача, зокрема, номер його картки платника податків, серію та номер паспорта громадянина України, місце проживання, електронну адресу, а також номер банківського рахунку, на який перераховуватимуться грошові кошти, вказаний самим відповідачем під час укладення договору. У кредитному договорі визначено порядок та умови надання фінансового кредиту, сплати процентів та строк дії. Факт перерахування коштів на рахунок, вказаний відповідачем в кредитному договорі, підтверджується квитанцією про зарахування №o460375296 від 22.07.2024 р. (а.с.48), а також витребуваною судом з АТ «Приватбанк» випискою з карткового рахунку відповідачки за 22.07.2024 р. У п. 1.4.2.договору його сторони погодили: сплату процентів за користування кредитом у фіксованому розмірі, що не змінюється протягом усього строку користування кредитом. Відповідно до\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України\~передбачає, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Наведений позивачем розрахунок заборгованості за процентами відповідає погодженим між сторонами умовам договору. Проценти нараховані за користування кредитом і не є відповідальністю за порушення зобов`язання. Відповідно до частин 1, 2, 3\~статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. З огляду на положення частини 5\~статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~включення у договори із споживачем несправедливих умов є підставою для визнання таких умов недійсними. Відповідно до\~статті 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У матеріалах справи відсутні відомості про оспорення відповідачем у судовому порядку укладеного кредитного договору, визнання його в судовому порядку недійсним в цілому або в частині. Отже, в силу вказаної вище презумпції правомірності правочину правомірність положень договору презюмується. Відповідачем кредитний договір не оспорено, розмір заборгованості по тілу кредиту та процентам не спростовано, а тому вимоги позивача в частині їх стягнення підлягають до задоволення. В той же час вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за пенею в розмірі 5500,00 грн. задоволенню не підлягають. При цьому суд враховує, що відповідно до п.18.\~розділу «ПРИКІНЦЕВІ\~ТАПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ»\~ЦК України в редакції закону №2120-IX від 15.03.2022р. встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). На підставі ч.1 ст.141\~ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 1988,30 грн. Згідно п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України з результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір сум, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої дороги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних виплат. На підтвердження факту надання професійної правової допомоги надано копію договору про надання правової допомоги згідно договору №012-25 від 03.03.2025 р. (а.с.54-55), ордер адвоката(а.с.56). Відповідачем в заяві по справі не заявлено клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, тому суд приходить до висновку про стягнення суми про надання правової допомоги пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial