Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати його колишню дружину [PERSON] , [INFO] , зареєстровану за адресом: [ADDRESS] , безвісно відсутньою з серпня 2008 року. Заява обгрунтована тим, що [PERSON] в період з 16.03.2002 по 09.07.2008 роки перебував у шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу має спільну дитину, сина [PERSON] , [INFO] . Під час шлюбу [PERSON] разом із своєю родиною (дружиною та сином) спільно проживав за адресом: [ADDRESS] . 09.07.2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розлучення [PERSON] повернула своє дівоче прізвище [PERSON] та отримала про це відповідні документи. У серпні 2008 року [PERSON] раптово поїхала з села де була зареєстрована за адресом: [ADDRESS] , у невідомому для [PERSON] напрямку залишивши його разом із їх спільним сином [PERSON] за місцем їх реєстрації та фактичного проживання з сином. З грудня 2008 року [PERSON] повністю втратив спілкування із матір`ю свого сина (його колишньою дружиною) [PERSON] , оскільки остання повідомила йому про те, що переїхала жити в російську федерацію. З того часу [PERSON] не відомо де знаходиться/перебуває [PERSON] та як з нею зв`язатися. З серпня 2008 року [PERSON] самостійно піклувався та виховував свого сина [PERSON] та не вживав заходів щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] . Син [PERSON] - [PERSON] у складі Збройних Сил України приймає активну участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України та інтересів держави, має нагороди та відзнаки. У жовтні 2024 року [PERSON] отримав сповіщення сім`ї про те, що його син, старший солдат [PERSON] , військовослужбовець в/ч [NUMBER] , зник безвісті 15.10.2024 року в Донецький області. З приводу на вказаний факт виникла необхідність у розподілі матеріальної допомоги і відповідних пільг в установленому законом порядку між батьками, оскільки [PERSON] не мав інших родичів та членів сім`ї. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 22.04.2025 року відкрито провадження у справі. У судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали повністю та просили її задовольнити з підстав, викладених у заяві. Заінтересовані особи у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд н повідомили. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та наявні докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. [PERSON] , [INFO] , проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , за вказаною адресою не проживає, що підтвреджується довідкою Вільхуватської сільської ради від 13.03.2025р. за № 02-15/39. [PERSON] від шлюбу із [PERSON] має сина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серія [NUMBER] видане 27.04.2002р. Вільхуватською сільською радою Великобурлуцького району Харківської області. Після розлучення повернула своє дівоче прізвище [PERSON] та отримала відповідні документи, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 19.09.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великобурлуцького районного управління юстиції Харківської області. За заявою [PERSON] від 07.04.2025р. №007/В/04-2025 про факт зникнення безвісті [PERSON] до Відділення поліції №1 Куп`янського РВП (Великобурлуцьке ВП) Головного управління Національної поліції в Харківській області, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025221100000718 від 08.04.2025р. внесено відомості про скоєння кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, що підтверджуються витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, пам`яткою про процесуальні права та обов`язки потерпілого [PERSON] . В ході проведених співробітниками поліції слідчих (оперативних) заходів місцеперебування (знаходження) [PERSON] встановлено не було. У жовтні 2024 року [PERSON] отримав сповіщення сім`ї №28 від 21.10.2024р. за підписом начальника [INFO] [PERSON] про те, що його син, старший солдат [PERSON] , військовослужбовець в/ч [NUMBER] , зник безвісті 15.10.2024 року в Донецький області. З метою отримання матеріальної допомоги і пільг в установленому законом порядку [PERSON] подано відповідні заяви до [INFO] , військової частини [NUMBER] . Листом від 12.02.2025р. №164, військовою частиною [NUMBER] [PERSON] повідомлено про те, що для продовження можливості отримувати відповідної матеріальної допомоги і пільг в установленому законом порядку за фактом зникнення безвісті [PERSON] , останньому необхідно звернутися до [INFO] , надати документи стосовно матері [PERSON] [PERSON] та заяву від неї щодо її міркувань з приводу отримання та розподілу матеріальної допомоги і відповідних пільг. Крім того, у судовому засідання був допитаний свідок. Так, допитаний у судовому засідання свідок [PERSON] , який є сусідом [PERSON] , повідомив, що з липня 2002 року перебував у добрих сусідських стосунках із сусідами [PERSON] , його дружиною [PERSON] , які разом з їх спільним сином [PERSON] , мешкали за адресом: [ADDRESS] . Після розлучення влітку 2008 року [PERSON] раптово поїхала з села, а їх спільний син [PERSON] залишився жити разом з [PERSON] який одноосібно про нього піклувався та виховував. З серпня 2008 року до теперішнього часу [PERSON] жодного разу не зустрічав та не бачив [PERSON] у селі, де вона перебуває в теперішній час та як з нею зв`язатися йому не відомо. При зустрічах з [PERSON] останній неодноразово розповідав йому про те, що не бачить та не спілкується зі своєю колишньою дружиною [PERSON] , [PERSON] не цікавиться їх спільного сина [PERSON] , не приймає участі в його вихованні та йому не відомо де вона перебуває та як з нею зв`язатися. Характеризує [PERSON] як доброзичливого сусіда, порядного чоловіка, який особисто та самотужки піклувався та виховував свого сина [PERSON] як порядну людину та справжнього чоловіка. Характеризує [PERSON] як не порядну людину, котра після розлучення зі своїм чоловіком [PERSON] поїхала з села де проживала та жодним чином не приймала участі у вихованні свого сина [PERSON] . Де проживає чи перебуває з серпня 2008 року по теперішній час [PERSON] , та як з нею зв`язатися [PERSON] не відомо. Згідно з частинами першою статті\~15, частиною першою статті\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої\~статті 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 3 частини другої\~статті 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Як встановлено частиною першою\~статті 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Згідно зі\~статтею 43 ЦК України\~фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Визнання особи безвісно відсутньою - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої\~статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Положеннями\~статті 4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти»\~визначено, що особа набуває статусу такої, що зникла безвісти, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи безвісти та її розшук або за рішенням суду. Особа вважається зниклою безвісти до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому цим Законом. Надання особі статусу зниклої безвісти відповідно до цього\~Закону\~не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством. Якщо особа, зникла безвісти, оголошена померлою, але її місцеперебування, місце поховання чи місцезнаходження її останків не встановлено, проведення розшуку такої особи в розумінні цього\~Закону\~не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження її останків. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Зазначена норма передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження. Визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла). Відповідно до пункту 7 частини першої\~статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», одним із повноважень поліції є розшук безвісно зниклих осіб. Початок розшуку безвісно зниклих осіб є підставою для відкриття кримінального провадження. Згідно з положеннями\~статті 6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність»\~інформація про безвісно зниклу особу є підставою для здійснення оперативно-розшукової діяльності. Судом встановлено, що Отже, під час розгляду справи з`ясовано, що на даний час місце перебування [PERSON] не встановлено, у місці постійного проживання з 2008 року відсутні відомості про її місце перебування, останні відомості про місце її перебування датовані серпнем 2008 року, коли [PERSON] раптово поїхала з села де була зареєстрована і до сьогодні відсутні відомості щодо місця її перебування. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви та визнання [PERSON] безвісно відсутньою.

Outcome: approved