Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування\~позову позивач\~посилалася на\~те,\~що в квітні 2021 року між нею та [PERSON] було досягнуто угоди на продаж земельної ділянки під кадастровим номером 1423382500:04:000:1743 загальною площею 3,0358 га, яка розташована на території Єлизаветівської сільської ради Мар`їнського району Донецької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В квітні 2021 року було укладено договір купівлі-продажу, в простій письмовій формі. На підтвердження наміру придбати нерухоме майно, позивач в день підписання договору купівлі-продажу передала продавцю грошові кошти у розмірі 30000 (тридцять тисяч) гривень за земельну ділянку під кадастровим номером 1423382500:04:000:1743 загальною площею 3,0358 га. В розписці доданій до договору продавець [PERSON] підтвердила, що отримала грошові кошти у повному обсязі і претензій до позивача не має. Позивач вважає, що фактично 16 квітня 2021 року відбулось підписання та повне виконання договору купівлі-продажу земельної ділянки яка розташована на території Єлизаветівської сільської ради Мар`їнського району Донецької області. В свою чергу, продавець [PERSON] зобов`язалась до 16 квітня 2021 року підготувати відповідні оригінали документів на земельну ділянку, які є необхідними для подальшого нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу майна. 16 травня 2021 року, позивач домовились, з продавцем [PERSON] про зустріч в нотаріальній конторі для посвідчення договору купівлі-продажу, однак вона до нотаріальної контори не з`явилась через те, що знаходилась на лікуванні і не мала можливості. Вищевказаною земельною ділянкою під кадастровим номером 1423382500:04:000:1743 загальною площею 3,0358 га, яка розташована на території Єлизаветівської сільської ради Мар`їнського району Донецької області, позивач користується та розпоряджається з 16.04.2021 року по теперішній час, але зареєструвати право власності на своє ім`я не має можливості. Враховуючи данні факти, вважає, що в результаті укладення вказаного вище договору купівлі-продажу позивач фактично набула право власності на нерухоме майно: земельну ділянку під кадастровим номером 1423382500:04:000:1743 загальною площею 3,0358 га, яка розташована на території Єлизаветівської сільської ради Мар`їнського району Донецької області. [INFO] [PERSON] померла, єдиною спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON] є її донька [PERSON] як спадкоємець, що прийняв спадщину шляхом спільного проживання. В зв`язку з викладеним просить суд визнали за [PERSON] , паспорт серії [NUMBER] . виданий Мар`їнським РВ ГУ МВС в Донецькій області, 13.10.2011 р., адреса: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на земельну ділянку під кадастровим номером 1423382500:04:000:1743 загальною площею 3,0358 га, яка розташована на території Єлизаветівської сільської ради Мар`їнського району Донецької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ч.1 ст.280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст.\~223\~ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що відповідно до Договору купівлі-продажу від 16.04.2021 року [PERSON] продала, а [PERSON] придбала земельну ділянку під кадастровим номером 1423382500:04:000:1743 загальною площею 3,0358 га, яка розташована на території Єлизаветівської сільської ради Мар`їнського району Донецької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до розписки підписаної [PERSON] від 16.04.2021 року встановлено, що [PERSON] підтверджує, що отримала повністю вказану суму за договором купівлі-продажу: 30000 гривень від [PERSON] , претензій матеріального характеру за цим договором не має та зобов`язується до 16.05.2021 року підготувати всі необхідні документи для реєстрації права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що викладені обставини дають підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі та за позивачем необхідно визнати право власності.

Outcome: approved