Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1. 05.06.2025 року Одеський обласний центр зайнятості (далі позивач), в особі представника, звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач), в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість з виплаченої допомоги по безробіттю у розмірі 3901,19 гривень та судові витрати по справі. 2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.07.2024 року до Біляївського відділу Одеської філії Одеського обласного центру зайнятості звернувся з приводу пошуку роботи відповідач. Цього ж дня, на підставі поданої заяви про надання (поновлення) статусу безробітного його було зареєстровано в центрі зайнятості відповідно до ч. 1 ст. 43 ЗУ «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 року № 5067-VІ, Наказом № НТ240725. У вказаній заяві [PERSON] зазначив, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. Також, на підставі заяви про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю від 18.07.2024 року, відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 22, ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 року № 1533-ІІІ (зі змінами), Наказом від 19.07.2024 року № НТ240719 йому було призначено допомогу по безробіттю та розпочато виплату. Наказом від 22.10.2024 року №НТ241022 відповідачу припинено виплату допомоги по безробіттю (у зв`язку з тим, що на дату набуття чинності Закону 2622 строк виплати допомоги по безробіттю не перевищував 90 днів). Наказом від 04.12.2024 року № НТ241204 [PERSON] припинено реєстрацію безробітних (у зв`язку з невідвідуванням без поважних причин) ЦЗ протягом 30 робочих днів з дня, наступного за днем останнього підтвердження з 23.10.2024 року. За даними опрацювання верифікацій за результатами верифікацій виявлено що [PERSON] перебуває у трудових відносинах з ТОВ «ТРЕЙД ГРАНІТ ІНВЕСТ» з 30.09.2024 року. На запит позивача ТОВ «ТРЕЙД ГРАНІТ ІНВЕСТ» повідомило, що [PERSON] працевлаштований з 30.09.2024 року на посаду укладальника-пакувальника, що відповідачем не заперечується. Тобто відповідач під час перебування на обліку в ЦЗ, як безробітний, отримав дохід з 30.09.2024 року по 16.10.2024 року у сумі 3901,19 гривня. За результатом розслідування Біляївського відділу Одеської філії Одеського ОЦЗ було складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості призначення і виплат матеріального забезпечення на випадок безробіття від 09.12.2024 року № 17. Наказом від 09.12.2024 року № НТ241209 затверджено [PERSON] повернути кошти у встановленому порядку відповідно до ч. 3 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Відповідач порушив ч. 2 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», а саме ним не було своєчасно подано відомості про обставини, що впливають на умови виплати йому матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. 09.12.2024 року Одеським обласним центром зайнятості видано Наказ № 709 про організацію повернення коштів, виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особа [PERSON] з 30.09.2024 року по 16.10.2024 року у розмірі 3901,19 гривня. 10.12.2024 року позивачем на адресу відповідача було направлено листа-претензію з вимогою у добровільному порядку сплатити борг у розмірі 3901,19 гривня у 30-ти денний термін з дня отримання листа, який відповідачем залишено без реагування. 3. Відповідач відзив на позов не надав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, але в заяві про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, зокрема, про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. (а.с. 43) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 5. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2025 року, цивільну справу № 496/3354/25, передано головуючій судді Біляївського районного суду Одеської області Портній О.П. (а.с. 35) 6. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 7. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 25.06.2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім цього відповідачу був визначений п`ятнадцятиденний строк дня подання відзиву на позов. (а.с. 38-39) 8. Відповідач, в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України, строки не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 9. Оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання відповідно до ст. 128 ЦПК України шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення з повідомленням про вручення, яке повернулося на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 42) в судове засідання не з`явився, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. 10. Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі №913/879/17, від 21.05.2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року у справі № 24/260-23/52-б). 11. Відповідно до постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 13.05.2024 року у справі № 755/4829/23, останній зазначив, що суд зробив правильний висновок, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими відправленнями, які повернулися до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням учасника справи. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України). 12. Верховний Суд у своїй Постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц вказав, що, якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. 13. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 14. Судом встановлено, що [PERSON] 18.07.2024 року звернувся з заявою на ім`я директора Одеської філії Одеського ОЦЗ про надання (поновлення) статусу безробітного, в якій просив надати йому статус безробітного відповідно до Закону України «Про зайнятість населення». Зазначив, що через відсутність роботи не має заробітку або інших доходів, не забезпечує себе роботою самостійно. (а.с. 20) 15. 18.07.2024 року [PERSON] також було підписано заяву про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю, яка адресована на ім`я директора Одеської філії Одеського обласного центру зайнятості, в якій просив призначити (поновити) йому виплату допомоги по безробіттю в розмірі, передбаченому Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 8-го дня після реєстрації (або з дня поновлення статусу безробітного 18.07.2024 року). (а.с. 21) 16. На [PERSON] була заведена персональна картка № 153024070400067, в якій зазначені усі персональні дані відповідача. (а.с. 18-19) 17. Згідно копії Витягу з наказів про прийняті рішення по особі: [PERSON] , ПК № 153024070400067: наказом від 18.07.2024 року № НТ240718 надано статус безробітного; наказом від 19.07.2024 року № НТ240719 призначено допомогу по безробіттю; наказом від 19.07.2024 року № НТ240719 розпочато (поновлено) виплату допомоги по безробіттю; наказом від 22.10.2024 року № НТ241022 припинено виплату допомоги по безробіттю; наказом від 04.12.2024 року № НТ241204 припинено реєстрацію безробітних; наказом від 09.12.2024 року № НТ241209 наказано повернути кошти у встановленому порядку відповідно до ч. 3 ст. 36 ЗУ «пЗДССВБ»: акту) 30.09.2024 року по (з акту) 16.10.2024 року, сума боргу 3901,19 по 16.10.2024 року. (а.с. 22). 18. Листом від 28.11.2024 року за вих. № 28/11-2024 ТОВ «ТРЕЙД ГРАНІТ ІНВЕСТ» повідомило Біляївський відділ Одеської філії Одеського обласного центру зайнятості, що [PERSON] працевлаштований на підприємстві з 30.09.2024 року, до якого долучено копію відповідного наказу. (а.с. 25-26) 19. Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття № 17, складеним Одеською філією Одеського обласного центру зайнятості 09.12.2024 року, встановлено, що [PERSON] зареєстрований в ЦЗ, як безробітний з 18.07.2024 року по 23.10.2024 року. За даними опрацювання верифікації за результатами верифікації виявлено факт перебування у трудових відносинах з ТОВ «ТРЕЙД ГРАНІТ ІНВЕСТ» на підставі наказу про прийняття на роботу від 27.09.2024 року № 200-к згідно якого особа працевлаштована з 30.09.2024 року. Факт зайнятості [PERSON] не заперечує. (а.с. 23-24) 20. Наказом № 709 від 09.12.2024 року Одеської філії Одеського ОЦЗ «Про організацію повернення коштів [PERSON] » наказано забезпечити ознайомлення [PERSON] з Актом розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення; підготувати проект рішення про повернення суми виплаченого забезпечення, підготувати та надіслати рекомендованим листом вимогу про відшкодування незаконно отриманих коштів, а у разі неналежного реагування підготувати справу для передачі до Одеського ОЦЗ для вжиття заходів про стягнення заборгованості. (а.с. 30-32) 21. 10.12.2024 року на адресу відповідача, рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення, Біляївським відділом Одеської філії Одеського ОЦЗ був направлений лист-претензія від 10.12.2024 року за вих. № 368/2-24 «Про відшкодування незаконно отриманих коштів» у сумі 3901,19 гривень (а.с. 27, 28-29). 22. Відповідно до копії довідки виданої 05.12.2024 року Одеським обласним центром зайнятості за вих. № 4980/06.01-01-94/42-24, сума нарахованої допомоги по безробіттю [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за період з 30.09.2024 року по 16.10.2024 року, яка підлягає поверненню до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, складає 3901,19 гривня. (а.с. 33) V. Оцінка Суду. 23. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. 24. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 25. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). 26. Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. 27. Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що функції виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - Фонд) виконує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, та його територіальні органи, що здійснюють свою діяльність відповідно до ЗУ «Про зайнятість населення» та цього Закону. 28. Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2014 № 90 «Деякі питання державного управління у сфері зайнятості населення» до внесення змін до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та «Про зайнятість населення» служба зайнятості продовжує виконувати завдання і функції у сфері зайнятості населення, трудової міграції та соціального захисту від безробіття, а також функції виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття і фінансуються за рахунок і в межах коштів, передбачених у бюджеті Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття. 29. У відповідності до п.п. 1, 18, 19 ч. 2 ст.22\~ЗУ «Про\~зайнятість населення» центри зайнятості здійснюють управління та оперативне розпорядження фінансовими ресурсами Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в межах затвердженого бюджету Фонду, проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, здійснюють контроль за використанням коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, застосовують в установленому законодавством порядку фінансові санкції та накладають адміністративні штрафи. 30. Статтею 1 ЗУ «Про зайнятість населення» визначено, що безробітними визнаються особи віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. 31. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 43 ЗУ «Про зайнятість населення» статусу зареєстрованого безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема за віком, на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. 32. Відповідно до ч. 2 цієї ж статті статус зареєстрованого безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам у день подання ними особистої заяви про надання статусу зареєстрованого безробітного до будь-якого обраного ними територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від наявності або відсутності у таких осіб задекларованого та зареєстрованого місця проживання (перебування). 33. Згідно ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж сім місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. 34. У ч. 5 ст. 22 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» зазначено, що по безробіттю призначається з восьмого дня після реєстрації застрахованої особи в установленому порядку в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції. 35. У п. 2 ч. 1 ст. 44 ЗУ «Про зайнятість населення» передбачено, що зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону. 36. Судом встановлено, що 18.07.2024 року [PERSON] звернувся до Біляївського відділу Одеської філії Одеського обласного центру зайнятості з заявою про надання (поновлення) йому статусу безробітного та про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю. 37. Згідно підписаної відповідачем заяви про надання (поновлення) статусу безробітного від 18.07.2024 року, відповідач був належним чином ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за достовірність даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, що визначені Законами України «Про зайнятість\~населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». 38. Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття має право стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу. 39. Також відповідно до абз. 4 пп. 1 п. 15 «Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним», затвердженого Постановою Правління пенсійного фонду України № 27-1 від 10.09.2024 року, за результатами проведення розслідування керівник центру зайнятості приймає рішення щодо припинення реєстрації особи як безробітного і виплати допомоги по безробіттю та/або щодо стягнення суми виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття та вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати такій особі матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг, у разі установлення факту виконання зареєстрованим безробітним оплачуваної роботи (надання послуг), крім виконання оплачуваних робіт під час проходження зареєстрованим безробітним виробничого навчання та виробничої практики на підприємстві, в установі, організації, індивідуального навчання на робочому місці (на виробництві) або стажування, участі у громадських роботах або інших роботах тимчасового характеру, суспільно корисних роботах під час воєнного стану, виконання оплачуваної роботи, пов`язаної з організацією підготування та проведення виборів Президента України, народних депутатів України, місцевих виборів, виконання обов`язків присяжного в суді. 40. Пунктом 16 цього ж Порядку передбачено, що Центр зайнятості\~протягом трьох\~робочих днів\~після прийняття\~рішення щодо\~повернення коштів\~надсилає рекомендованим\~листом відповідному\~адресату (особі\~або страхувальнику)\~повідомлення про\~необхідність протягом\~30\~календарних днів\~з дня\~отримання повідомлення\~повернути (відшкодувати)\~неправомірно отримані\~(виплачені)\~кошти та/або\~вартість отриманих\~соціальних послуг. 41. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі припинення реєстрації безробітного відповідно до ст. 45 ЗУ «Про зайнятість населення». 42. За змістом п.п. 1, 9 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення», реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі зайнятості особи; встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг), крім виконання оплачуваних робіт під час проходження зареєстрованим безробітним виробничого навчання та виробничої практики на підприємстві, в установі, організації, індивідуального навчання на робочому місці (на виробництві) або стажування, участі у громадських роботах або інших роботах тимчасового характеру, виконання оплачуваної роботи, пов`язаної з організацією підготовки та проведення виборів Президента України, народних депутатів України, місцевих виборів. 43. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 44. Відповідно до ч. 1 ст. 1212\~ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. 45. У абз. 2 п. 4 ч. 2 ст. 44 ЗУ «Про зайнятість населення» визначено, що зареєстровані безробітні зобов`язані протягом трьох робочих днів інформувати кар`єрного радника про обставини, які є підставою для припинення реєстрації, визначені ч. 1 ст. 45 цього Закону. 46. Відповідно ч. 2 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» - застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. 47. Згідно ч. 3 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» - сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. 48. В результаті ненадання інформації щодо свого працевлаштування у ТОВ «ТРЕЙД ГРАНІТ ІНВЕСТ» під час перебування на обліку у Біляївському відділі Одеської філії Одеського обласного центру зайнятості громадянином [PERSON] було незаконно отримано матеріальне забезпечення - допомогу по безробіттю у сумі 3901,19 гривня. 49. Верховний Суд України в постанові від 17.02.2015 року по справі № 21-20а-15 дійшов до висновку про те, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. 50. [PERSON] порушив ч. 2 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», а саме - ним не було своєчасно подано відомості про обставини, що впливають на умови виплати йому забезпечення та надання соціальних послуг. 51. У постанові Верховного суду України від 26.09.2018 року у справі № 545/164/17-ц зазначено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. 52. Отже, неповідомлення відповідачем про його працевлаштування, тобто про обставину, яка не дає йому право для визнання його безробітним, свідчить про невиконання ним своїх обов`язків та відповідно до ч. 3 ст.\~36\~ЗУ «Про\~загальнообов`язкове\~державне соціальне\~страхування на\~випадок безробіття» є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення. 53. У постанові від 04.04.2018 року у справі № 367/2095/17, провадження № 367/2095/17, прийнятій Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, зроблено висновок про те, що укладення застрахованою особою, яка має статус безробітної, цивільно-правової угоди є обставиною, що впливає на умови виплати їй допомоги по безробіттю, тому неповідомлення цією особою центру зайнятості про виникнення такої свідчить про невиконання нею своїх обов`язків та відповідно до ч. 3 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є підставою для стягнення з відповідача суми виплаченого забезпечення за період з 30.09.2024 року по 16.10.2024 року в сумі 3901,19 гривня. 54. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 55. Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 56. Відповідно до ст.ст. 79, 80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 57. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 58. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. 59. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, беручи до уваги вимоги чинного законодавства, що регулюють даний вид правовідносин, суд приходить до висновку, що відповідач зловжив своїми правами та порушив свої обов`язки по відношенню до Одеського обласного центру зайнятості, не подав своєчасно відомості про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг, а саме відомості про своє працевлаштування, у зв`язку з чим, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 60. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 61. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно платіжної інструкції № 4118 від 27.05.2025 року (а.с. 17), позивачем було сплачено 3028,00 гривень судового збору, який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved