Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (надалі позивач, новий кредитор) звернулося до суду із позовною заявою, просить стягнути з [PERSON] ( надалі відповідачка, позичальниця) на свою користь заборгованість в сумі 173479,77 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачка 07.06.2019 року уклала з Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» ( надалі кредитор) договір кредиту та страхування № Z52.22190.005350643 (кредитний договір №1) та 12.09.2019 року уклала з цим же кредитором договір кредиту та страхування № Z52.22190.005694041 (кредитний договір 2). Кредитор надав кредитні кошти в строки та на умовах, передбачені цими договорами. Відповідачка належним чином взяті на себе зобов`язання,\~\~визначені цими кредитними договорами, не виконала. Утворилась заборгованість, що і стало підставою для звернення до суду про її стягнення. При цьому, кредитор відступив право вимоги за кредитним договором 1 та за кредитним договором 2 Товариству з обмеженою відповідальністю »ОПТІМА ФАКТОРИНГ», який відступив право вимог позивачу. 27 серпня 2025 року суд відкрив провадження у справі та постановив слухати справу в порядку спрощеного позовного провадження. Явка учасників справи не визнавалась обов`язковою. Судове засідання, призначене на 19 вересня 2025 рік, суд відклав на 10.10.2025 рік, оскільки це була перша неявка відповідачки, повідомленої належним чином, і яка не проінформувала суд про її причини. Відзиву не подавала. В судове засідання, призначене на 10.10.2025 рік, сторони не з`явилися. Позивач повідомлений про дату та час судового засідання через електронний суд. В прохальній частині позовної заяви (п.4 та 5) міститься прохання про проведення розгляду справи за відсутності позивача та погодження на ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачка повідомлена про дату та час судового засідання шляхом скерування поштового рекомендованого відправлення з повідомленням про вручення (штрихкодовий ідентифікатор АТ «Укрпошта» 0610281117427). Судову повістку отримала 30.09.2025 року. Суд вжив всі можливі заходи для забезпечення права учасників справи бути повідомленими про дату, час і місце розгляду справи та брати особисту участь в судових засіданнях. Враховуючи те, що позивач не заперечив проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, однак повторно не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав, тому у відповідності до вимог ст.280,\~281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи суд на підставі частини другої\~статті 247\~ЦПК України не здійснював фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази та здійснивши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також проаналізувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 1.Щодо кредитного договору 1. 07 червня 2019 року відповідачка уклала з кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю »Нью Файненс Сервіс» кредитний договір 1. Відповідно до умов якого кредитор надає відповідачці кредит у сумі 39999,00 грн. строком на 36 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01% річних. Під час користування кредитом кредитор надає позичальниці послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ( надалі - ДБКОФО), за надання яких встановлена плата відповідно до Додатку №1 як «Інші послуги банку». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в банку сплачується згідно діючих тарифів банку. Тарифи є невід`ємною частиною договору та розміщені на веб-сайті банку ideabank.ua. Дата повернення кредиту 07.06.2022 рік. Кредитор надає кредит шляхом переказу коштів в розмірі 39999,00 грн. на рахунок позичальниці № [NUMBER] . Позичальниця доручає кредитору сплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 7741,74 грн. В п. 3.3. 3.4. кредитного договору 1 зазначено, що позичальниця підтвердила, що ознайомлена з ДБКОФО і тарифами, в тому числі і з паперовими версіями, розміщеними у відділені банку або кредитного посередника та акцептує публічну пропозицію про приєднання до ДБКОФО, яка розміщена на офіційному сайті кредитора. Відомості, які б ідентифікували редакцію ДКБОФО, яку прийняла відповідачка, відсутні. Як і відсутнє посилання на конкретну сторінку веб-сайту, на якій розміщені ці документи. В додатку №1 до кредитного договору 1 визначено, що плата за обслуговування кредитної заборгованості становить 3,69% щомісячно від початкової суми кредиту. В п. 5 додатку №1 в графі «інші послуги банку» зазначено відомості про щомісячні платежі в розмірі 1475,96 грн. В п. 7 додатку №1 зазначено, що позичальниця має право безкоштовно отримувати ….. ( нерозбірливо)… споживчий кредит у письмовій чи електронній формі за своїм вибором. 07.06.2019 року кредитор виконав своє зобов`язання - надав кредит у розмірі 39999,00 грн, що підтверджується копією виписки за кредитним договором 1 за період з 07.06.2019 року до 19.12.2023 року. Відповідачка погасила 20 770 грн, з яких 11807,68 грн плата за обслуговування кредитної заборгованості ( комісії). Кредитор оформив розрахунок заборгованості за кредитним договором 1 та зазначив, що станом на 19.12.2023 рік сума боргу відповідачки становить 91565,85 грн, з яких - 31041,15 грн заборгованість за основним боргом, 10,34 грн заборгованість за відсотками та 60514,36 грн заборгованість за комісією. 2.Щодо кредитного договору 2. 12 вересня 2019 року відповідачка уклала з кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю »Нью Файненс Сервіс» кредитний договір 2. Відповідно до умов якого кредитор надає відповідачці кредит у сумі 36000 грн строком на 24 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01% річних. Під час користування кредитом кредитор надає позичальниці послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ( надалі - ДБКОФО), за надання яких встановлена плата відповідно до Додатку №1 як «Інші послуги банку» Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в банку сплачується згідно діючих тарифів банку. Тарифи є невід`ємною частиною договору та розміщені на веб-сайті банку ideabank.ua. Дата повернення кредиту 12.09.2021 рік. Кредитор надає кредит шляхом переказу коштів в розмірі 36000,00 грн. на рахунок позичальниці № [NUMBER] . Позичальниця доручає кредитору сплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 6000,00 грн. В п. 3.3. 3.4. кредитного договору 1 зазначено, що позичальниця підтвердила, що ознайомлена з ДБКОФО і тарифами, в тому числі і з паперовими версіями, розміщеними у відділені банку або кредитного посередника та акцептує публічну пропозицію про приєднання до ДБКОФО, яка розміщена на офіційному сайті кредитора. Відомості, які б ідентифікували редакцію ДКБОФО, яку прийняла відповідачка, відсутні. Як і відсутнє посилання на конкретну сторінку веб-сайту, на якій розміщені ці документи. В додатку №1 до кредитного договору 2 визначено, що плата за обслуговування кредитної заборгованості становить 3,69% щомісячно від початкової суми кредиту. В п. 5 додатку №1 в графі» інші послуги банку» зазначено відомості про щомісячні платежі в розмірі 1328,40 грн. В п. 7 додатку №1 зазначено, що позичальниця має право безкоштовно отримувати ….. ( нерозбірливо)… споживчий кредит у письмовій чи електронній формі за своїм вибором. 12.09.2019 року кредитор виконав своє зобов`язання - надав кредит у розмірі 36000,00 грн, що підтверджується копією виписки за кредитним договором 2 за період з 12.09.2019 року до 19.12.2023 року. Відповідачка погасила 14\~229,75 грн, з яких 6651,52 грн плата за обслуговування кредитної заборгованості ( комісії). Кредитор оформив розрахунок заборгованості за кредитним договором 2 та зазначив, що станом на 19.12.2023 рік сума боргу відповідачки становить 81913,92 грн, з яких - 28435,50 грн заборгованість за основним боргом, 9,13 грн заборгованість за відсотками та 53469,29 грн заборгованість за комісією. 19 грудня 2023 року кредитор та Товариство з обмеженою відповідальністю »ОПТІМА ФІНАНС» уклали договір факторингу № 19/12-2023, за яким кредитор відступив Товариству з обмеженою відповідальністю »ОПТІМА ФАКТОРИНГ», а Товариство з обмеженою відповідальністю »ОПТІМА ФАКТОРИНГ» прийняв права вимоги та в їх оплату зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження кредитора а плату та на умовах, визначених цим договором. Право вимоги вважалися такими, що перейшли від кредитора до Товариства з обмеженою відповідальністю »ОПТІМА ФАКТОРИНГ» в день підписання сторонами друкованого реєстру боржників та договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови сплати Товариством з обмеженою відповідальністю »ОПТІМА ФАКТОРИНГ» суми фінансування ( п. 5.1.). 20.12.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю »ОПТІМА ФАКТОРИНГ» сплатило суму фінансування кредитору, що підтверджується копією платіжної інструкції №45. Право вимоги за кредитними договорами 1 та 2, стягнення заборгованості за якими, є предметом розгляду у цій справі, Товариство з обмеженою відповідальністю »ОПТІМА ФАКТОРИНГ» набуло 19.12.2023 року, що підтверджується копіями друкованого реєстру боржників № 2 ( рядок 1874) та друкованого реєстру боржників № 3 ( рядок 2317). 22 грудня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю »ОПТІМА ФІНАНС» та позивач уклали договір факторингу № 22/12-2023, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю »ОПТІМА ФАКТОРИНГ» відступило позивачу, а позивач прийняв права вимоги та в їх оплату зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження Товариство з обмеженою відповідальністю »ОПТІМА ФАКТОРИНГ» за плату та на умовах, визначених цим договором. Право вимоги вважалися такими, що перейшли від Товариство з обмеженою відповідальністю »ОПТІМА ФАКТОРИНГ» до позивача в день підписання сторонами друкованого реєстру боржників та договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови сплати позивачем суми фінансування ( п. 5.1.). 26.12.2023 року позивач сплатив суму фінансування Товариству з обмеженою відповідальністю »ОПТІМА ФАКТОРИНГ», що підтверджується копією платіжної інструкції №376. Право вимоги за кредитним договором 1 та 2, стягнення заборгованості за якими, є предметом розгляду у цій справі позивач набув 22.12.2023 року, що підтверджується копіями друкованого реєстру боржників № 2 ( рядок 1874) та друкованого реєстру боржників № 3 ( рядок 2317). Позивач зареєстрований як юридична особа, основним видом діяльності якої є грошове посередництво, що підтверджується копіями виписки з ЄДР та свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ФК №647 від 20.10.2015 року з додатком. Розглядаючи спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини з кредитування, що врегульовано\~статтею 1054 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК) з врахуванням Закону України »Про споживче кредитування». За своєю правовою природою укладені договори є споживчими. Відповідачка підписала укладені договори та взяла на себе зобов`язання повертати в передбачені договором строки кредит, платити проценти за користування кредитом, інші передбачені платежі на умовах, визначених кредитними договорами. Кредитор свої зобов`язання за кредитними договорами виконав в повному обсязі, надавши відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами, що підтверджується копіями виписок з рахунків. Необхідність виконання належним чином взятих на себе зобов`язань, обов`язковість договору і наслідки не виконання зобов`язання передбачені статтями\~525,\~526,\~530\~,\~610,\~611 ЦК. У порушення вимог Закону, відповідачка в односторонньому порядку відмовилася від належного виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернула. Відповідно до статей\~12,\~81 ЦПК\~України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази в частині, що підтверджують існування зобов`язальних правовідносин між сторонами та неналежну поведінку відповідачки суд визнає належними і допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують існування договірних правовідносин між сторонами та неналежну поведінку відповідача. Однак надані позивачем докази не підтверджують заявлену до стягнення суму заборгованості. Водночас і відповідачка не надала доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань повністю. Визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази, перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань Вказану позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 12 січня 2021 року по справі № 462/5025/20 (провадження № № 61-11608св22), яка враховується судом при застосуванні відповідних норм права згідно із частиною четвертою\~статті 263 ЦПК. Суд не погоджується з розрахунком заборгованості за кредитними договорами 1 та 2 в частині нарахування та стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості. У пункті 1.5. кредитними договорами 1 та 2 визначено, що під час користування кредитом кредитор надає позичальниці послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, за надання яких встановлена плата відповідно до Додатку №1 як «Інші послуги банку». В додатках №1 до цих договорів визначено, що плата за обслуговування кредитної заборгованості ( комісія) становить 3,69% щомісячно від початкової суми кредиту. В кредитних договорах 1 та 2 відсутня детальна інформація про те, що включає в себе обслуговування кредитної заборгованості та чи взагалі надавались позичальниці такі послуги. Відомостей, які б ідентифікували редакцію ДКБОФО, і що саме з цими редакціями була ознайомлена відповідачка, не має. Що позбавляє суд можливості перевірити який саме перелік послуг мав надавати кредитор, проаналізувати чи такі послуги дійсно були надані та чи не був зобов`язаний кредитор надавати такі послуги безкоштовно. Питання правомірності нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості при укладені кредитного договору з позивачем з подібними умовами було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду ( постанова по справі №496/3134/19, провадження № 14-44цс21, від 13 липня 2022 року). Суд у подібних правовідносинах виснував, що умови договору, які встановлюють обов`язок позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором,\~є нікчемними. Окрім того, суд не може не звернути увагу на аномально низьку відсоткову ставку за кредитними договорами 1 та 2 0,01%, яка невластива не тільки для споживчого кредитування, а для кредитування загалом, та встановлену надвисоку щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості, яка в тисячі разів перевищує плату за користування кредитом. Суду видається, що саме комісія слугувала джерелом плати за користування кредитом, що суперечить самій суті комісійної винагороди. А тому суд ,

Outcome: partial