Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-16 00:00:00

\~\~\~ \~ \~ \~ \~На розгляд\~суду пред`явлено\~вказану позовну\~заяву,\~в якій\~представник ТОВ \~«Цикл Фінанс» просить стягнути заборгованість за Кредитним\~договором №\~22031000181724\~від 30.09.2019\~р.\~у розмірі\~25836,24\~грн.,\~витрати на\~правову допомогу та судовий збір. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 30.09.2019 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено\~Кредитний договір\~№ 22031000181724. Після підписання\~кредитного договору\~відповідач власним\~підписом засвідчив\~факт взяття\~на себе\~відповідного зобов`язання,\~а саме\~повернути надані\~в тимчасове\~користування кредитні\~кошти,\~сплатити відсотки\~за користування\~кредитними коштами\~та комісію,\~що передбачена\~кредитним договором. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для споживчих потреб, на наступних умовах: - сума кредиту 17934,43 грн.; - строк кредитування 60 місяців; - фіксована процентна ставка 0,001 % річних на строкову заборгованість, 56% на прострочену заборгваність, а також щомісячна комісія за обслуговування кредиту. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору. 28.03.2024 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено договір факторингу №28/03/24,\~відповідно до\~якого ТОВ\~«Цикл Фінанс»\~набуло право\~нового кредитора\~до відповідача\~за кредитним\~договором.\~На момент\~подання позовної\~заяви зобов`язання\~з приводу\~повернення кредитних\~коштів за\~кредитним договором\~відповідачем не\~виконано ні\~первісному кредитору,\~а ні\~новому,\~в зв`язку\~з чим\~наявна заборгованість\~за кредитним\~договором. що є порушенням законних прав та інтересів ТОВ \~«Цикл Фінанс». На дату звернення ТОВ «Цикл Фінанс» до суду борг за кредитним договором становить 25836,24 грн., із яких: заборгованість по тілу кредиту -13633,29 грн.; заборгованість по відсотках - 0,24 грн. заборгованість по комісії - 12202,71 грн. Вищевикладене змусило ТОВ \~«Цикл Фінанс» в судовому порядку захищати свої майнові інтереси. Ухвалою\~судді Заводського\~районного суду\~м.\~Дніпродзержинська Дніпропетровської\~області Кузнєцової\~А.С.\~справу було\~прийнято до\~розгляду та\~призначено до\~розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується з ч.4 ст.19, ст.274 ЦПК України. Сторони на виклик до суду не з`явилися. Позивач ТОВ «Цикл Фінанс» про дату, час проведення судового засідання повідомлена належним чином відповідно до ст.ст.128,130 ЦПК України, представником позивача Дорошенко М.А. разом з позовною заявою було надано клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримано. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки невідомі, судом вжито максимальні заходи для його повідомлення про розгляд справи з дотриманням ст. ст. 128, 130 ЦПК України. З огляду на вказане, в розумінні ст. 280 ЦПК України, наявні умови для проведення заочного розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено такі факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 30.09.2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 22031000181724. Після підписання\~кредитного договору\~відповідач власним\~підписом засвідчив\~факт взяття\~на себе\~відповідного зобов`язання,\~а саме\~повернути надані\~в тимчасове\~користування кредитні\~кошти,\~сплатити відсотки\~за користування\~кредитними коштами\~та комісію,\~що передбачена\~кредитним договором (т.2, а. с. 71). Згідно Договору факторингу № 28/03/24 від 28.03.2024 року укладеного між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» останнє отримало право вимоги до боржників, в тому числі згідно реєстру боржників і до [PERSON] ( а. с. 34-40). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №28/03/24, ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 25836,24 грн. (а.с.27). Позивачем надано розрахунок про стан кредитної заборгованості по договору № 22031000181724, відповідно якій заборгованість складає 25836,24 грн., із яких: заборгованість по тілу кредиту -13633,29 грн.; заборгованість по відсотках - 0,24 грн. заборгованість по комісії - 12202,71 грн (а.с. 23, 56-59). З метою врегулювання спору позивачем було направлено на адресу відповідача вимогу про усунення порушення умов кредитного договору на адресу місця проживання, яку відповідач зазначала при укладанні договору, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була (а.с.41-42). Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно із частиною першою\~статті 627 Цивільного кодексу України\~відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей\~626,\~628 Цивільного кодексу України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 1054 Цивільного кодексу України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої\~статті 638 Цивільного кодексу України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 Цивільного кодексу України\~передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною першою\~статті 509 Цивільного кодексу України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~статті 525 Цивільного кодексу України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із\~статтею 526 Цивільного кодексу України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 530 Цивільного кодексу України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивачем зазначено, що свої зобов`язання за договором кредитодавець виконав у повному обсязі та надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, однак, відповідач свої зобов`язання за кредитним зобов`язаннями належним чином не виконував, у зв`язку з чим за кредитним договором № 22031000181724 від 30.09.2019р утворилась заборгованість в сумі 25836,24 грн., із яких: заборгованість по тілу кредиту -13633,29 грн.; заборгованість по відсотках - 0,24 грн. заборгованість по комісії - 12202,71 грн. В той\~же час,\~відповідачем \~не надано\~детального та\~обґрунтованого розрахунку,\~який би\~спростовував правильність\~наданого позивачем\~розрахунку за\~кредитними договорам,\~а також\~доказів на\~підтвердження того,\~що ним\~належним чином\~виконувалися умови\~кредитного договору, з огляду на що не спростував доводи позивача. Отже, врахувавши вищевикладені обставини справи, наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «Цикл Фінанс». Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до змісту п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Судом встановлено, що у справі заявлено до відшкодування витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Згідно зі статтею 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. До суду першої інстанції позивач надав договору від 02.01.2025 року між ТОВ «Цикл Фінанс» та адвокатом Дорошенко М.А. про надання правової допомоги № 43453613. За умовами зазначеного договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець надає Замовнику послуги захисту прав та інтересів Замовника під час розгляду судом будь-якої інстанції справи у якій Замовник є учасником (а.с.29-33). Відповідно акту виконаних робіт, адвокатом Дорошенко М.А. надано наступні послуги: правовий аналіз спірних правовідносин та консультації -1,5 годин, вартість 2250,00грн., підготовка та подання позовної заяви, період надання послуг -3 годин, вартість 3000,00грн., формування додатків до позову - період надання послуг -1 година, вартість 750,00грн (а.с.22). Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Так, відповідно до положень ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи характер виконаної адвокатом робіт, її доцільність, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених витрат та необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 6000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу понесених позивачем під час подачі позову. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40\~ грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved