Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~ТОВ «Юніт Капітал», через свого представника адвоката Тараненка А.І., пред`явило позов до [PERSON] про стягнення 58377,40 грн боргу. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] уклавши договір № 614491895 від 27.10.2020 отримав в кредит кошти від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором порушив, внаслідок чого заборгував: 17129,30 грн. за кредитом, 41248,10 грн. за процентами, всього 58377,40 грн. В подальшому на підставі ряду договорів факторингу ТОВ «Юніт Капітал» набуло право вимоги до [PERSON] . На підставі викладеного, позивач ТОВ «Юніт Капітал» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 614491895 від 27.10.2020 в розмірі 58377,40 грн., та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн. та витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. Заочним рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігіфвської області від 12.08.2025 позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» задоволено, стягнуто з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором №614491895 від 27.10.2020 у розмірі 58377,40 грн. та судові витрати у виді судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. 29 серпня 2025 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшла заява про перегляд судового рішення. Де він вказує про неотримання ухвали суду про відкриття провадження у справі та доданих копіїї позовної заяви з додатками. Вважає позовні вимоги безпідставними та не підтвердженні належними доказами. Вказує що правовідносини за кредитним договором між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем виникли 27.10.2020 року, що значно пізніше ніж було укладено договір факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон-Плюс», у якому предмет договору не індивідуалізовано належним чином, а отже на час укладення даного договору у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було відсутнє право вимоги до відповідача за зазначеним вище кредитним договором. Вказує, що підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносин. Відступлення майбутніх вимог чинне законодавство не забороняє, однак вважає, що це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності та існування на момент укладення договору факторингу. Також вважає позивачем не вірно нараховані відсотки за кредитним договором. Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 14 вересня 2025 року задоволена заява [PERSON] про перегляд заочного рішення. Заочне рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської від 12 серпня 2025 року скасовано розгляд справи призначено на 16 жовтня 2025 року о 08:05 год в порядку спрощеного позовного провадження. 16.10.2025 через канцелярію суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі. Де вказав, що відповідач згідно укладеного договору з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» отримав кредит у розмірі 17300,00 грн., що підтверджується платіжним доручення доданим до позову, а проценти за користування кредитом були нараховані у відповідності з договором. Представник позивача в судове засідання не з`явився. В позовній заяві заявив про розгляд справи за відсутності його представника. Відповідач до суду не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Причину неявки суду не повідомив. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов до наступного висновку. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що 27.10.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (кредитодавець) та [PERSON] був укладений договір №614491895, за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит на суму 17130,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику (а.с.20 30). Вказаний договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «MNV73Z7E», який було відправлено йому на номер мобільного телефону, вказаний у заявці на отримання грошових коштів у кредит від 27.10.2020 (а.с.12) в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Згідно з копією платіжного доручення від 27.10.2020 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило переказ коштів відповідачу в розмірі 17130,00 грн відповідно до договору № 614491895 від 27.10.2020 для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] (а.с.9). За матеріалами справи, 28.11.2018 між ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) був укладений договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а факто зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором (а.с.77-80). 28.11.2019 між ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) було укладено додаткову угоду № 19 до договору факторингу № 28/1118-91 від 28.11.2018, відповідно до якої сторони дійшли згоди, що строк дії цього договору починає перебіг у момент, визначений у п. 8.1 цього договору та закінчується 31.12.2020, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (а.с.82 зв.). Також, 31.12.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, якою викладено текст договору в новій редакції, та, зокрема в п. 4.1. договору визначено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує (а.с.83-86). Крім того, вказаною угодою було продовжено строк дії договору до 31.11.2021, але в будь якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. 31.12.2021 між ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) укладено додаткову угоду № 27 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої сторони дійшли згоди, що строк дії цього договору закінчується 31.12.2022 включно (а.с.88). 31.12.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) укладено додаткову угоду № 31 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої сторони дійшли згоди, що строк дії цього договору закінчується 31.12.2023 включно (а.с.88 зв.). Копією розрахунку заборгованості Реєстру прав вимоги № 123 від 02.03.2021, який підписаний сторонами договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, підтверджується перехід до ТОВ «Таліон Плюс» прав вимоги до відповідача в розмірі 45855,80 грн, до якої входить: 17129,30 грн заборгованість по основному боргу, 28726,50 грн заборгованість по відсоткам (а.с.75-76). Також судом встановлено, що 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, за умовами якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором (а.с.68-70зв.). У вказаному договорі містяться аналогічні положення щодо порядку відступлення прав вимоги, що і в Договорі факторингу № 28/1118-0128 від 28.11.2018, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». До вказаного договору також укладалися додаткові угоди № 2 від 03.08.2021, № 3 від 30.12.2022, якими, зокрема, продовжувався строк дії договору (останній раз до 30.12.2024 включно)(а.с. 72зв., 73). Копією реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023, який підписаний сторонами договору факторингу, підтверджується перехід до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги до відповідача у розмірі 58377,40 грн, до якої входить 17129,30 заборгованість по основному боргу та 41248,10 грн заборгованість за процентами (а.с.66,67). 04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» був укладений договір факторингу № 04/06/25-Ю, за умовами якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суми позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суми позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти за прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно із додатком № 2 та є невід`ємною частиною договору (а.с.55-61). Згідно із копією акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 реєстр боржників передано в повному об`ємі відповідно до умов договору (а.с.63). Копією реєстру боржників до договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025, який підписаний сторонами договору, підтверджується перехід до ТОВ «Юніт Капітал» прав вимоги до відповідача в розмірі 58377,40 грн, до якої входить 17129,30грн заборгованість по основному боргу, 41248,10 грн заборгованість за процентами (а.с.66-67). Матеріали справи містять розрахунок заборгованості, зроблений ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» станом на 01.03.2021 по кредитному договору №614491895 [PERSON] , згідно якого до сплати нарахована сума в розмірі 454564,60 грн (а.с. 40-41зв.). Згідно розрахунку ТОВ «Таліон Плюс» станом на 31.08.2023 розмір заборгованості за кредитним договором №614491895 складає 58377,40 грн (а.с. 39зв.), яку просить стягнути позивач. Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відновлення становища, яке існувало до порушення (статті 15,16 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України). Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Як убачається з матеріалів справи, в обґрунтування позовних вимог ТОВ «Юніт Капітал» посилалось на те, що право вимоги від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло до нових кредиторів, кінцевим з яких є позивач ТОВ «Юніт Капітал», на підставі договорів факторингу, які були укладені у 2018 році, 2020 та 2025 роках, а сам кредитний договір № 614491895 укладено 27.10.2020, тобто після укладення договорів факторингу від 28.11.2018 та 05.08.2020. Суд враховує, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження оплати за договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, як і за іншим договором факторингу №05/0820-01 (беручи під сумнів укладений акт звірки розрахунків станом на 31.12.2021). Разом з тим, розділом 3 договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 визначено фінансування та порядок розрахунків. Зокрема, пунктом 3.1.1 передбачено, що фінансування - належна до сплати клієнту сума грошових коштів встановлюється в кожному реєстрі прав вимог окремо. Розмір фінансування сторони погоджують шляхом укладання додаткової угоди. За умовами пункту 3.1.2 фінансування - належна до сплати клієнту сума грошових коштів, яка вказана у відповідному реєстрі прав вимог, сплачується фактором одним платежем протягом п`яти банківських днів з моменту підписання сторонами такого реєстру прав вимог, якщо інші умови сторони не погодили шляхом укладання додаткової угоди. Пунктом 3.1.3 передбачено, що фінансування сплачується фактором на банківський рахунок клієнта, зазначений у 13 розділі цього договору. Сума фінансування вважається отриманою після її зарахування на рахунок клієнта (а.с. 77 зв.). Аналогічні положення передбачено також у договорі факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, укладеному між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». Таким чином, позивачем не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», а наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора - ТОВ «Юніт Капітал». Згідно сталої практики Верховного Суду, доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 02.11.2021 № 905/306/17, від 29.06.2021 у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 у справі № 334/6972/17, від 27.09.2021 у справі № 5026/886/2012, від 15.04.2024 в справі № 2221/2373/12). Однак, позивачем не надано доказів на підтвердження оплати за договорами факторингу. Враховуючи викладене, позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги за кредитним договором від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс», і відповідно до наступних кредиторів. Згідно з статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі №910/11965/16. Крім того, Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2023 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі №5026/886/2012 тощо). У даній справі позивач мотивує свої вимоги тим, що право вимоги від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло до ТОВ «Таліон Плюс», від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та від ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал», на підставі договорів факторингу, які були укладені 28.11.2018, 05.08.2020 та 04.06.2025, та на підставі додаткових угод, якими продовжено строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018. Разом з тим, кредитний договір між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладений 27.10.2020, тобто майже через 2 роки після укладення 28.11.2018 договору факторингу між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Право вимоги до [PERSON] вказано лише у реєстрі прав вимоги і не існувало на момент укладення договору факторингу від 28.11.2018. Вимога на момент укладення договору мала би бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» щодо [PERSON] на момент укладення договору факторингу від 28.11.2018 не існувало, а відповідно до п. 2.1 згідно умов цього Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Отже, майбутні вимоги не є предметом договору факторингу від 28.11.2018 №28/1118-01, тому і право вимоги за кредитним договором з [PERSON] , який буде укладено у 2020 році не могло входити. З огляду на викладене, на момент укладення Договору факторингу, за яким відступлено права вимоги від 28.11.2018 боргові зобов`язання [PERSON] за Кредитним договором №614491895 від 27.10.2020 ще не існували, відтак і не могли відступатися права кредитора за цим договором. На момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником [PERSON] , то у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу від 28.11.2018. Крім того, на час укладення такого Договору сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину, оскільки предмет не індивідуалізовано належним чином. Враховуючи, що позивачем не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за Кредитним договором № 614491895 від 27.10.2020 на першому етапі від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора ТОВ «Юніт Капітал». Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження оплати за договорами факторингу від 28.11.2018, від 05.08.2020. Згідно сталої практики Верховного Суду доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. В зв`язку з відмовою у позові, відповідно ст.. 141 ЦПК України, судові витрати покласти на позивача.

Outcome: dismissed