Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Позивач ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через свого представника Тертицю Т.В. звернувся до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05.07.2024 відповідач за допомогою веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем позивача, з використанням технічних і програмних засобів уклав електронний договір про відкриття кредитної лінії №1417-5991. Договір про відкриття кредитної лінії разом з Правилами відкриття кредитної лінії, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором складають єдиний договір про надання банківських послуг. Підписавши електронним підписом договір про відкриття кредитної лінії відповідач підтвердив, що ознайомився з Правилами та іншими супутніми документами. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит на таких умовах: сума кредиту 8 600,00 грн, строк кредитування 365 днів, базовий період 13 днів, комісія за видачу кредиту 15,00% від суми кредиту, знижена відсоткова ставка 1,50% в день, стандартна відсоткова ставка 1,50% в день протягом перших 180 днів з дати укладення договору, 1,18% в день починаючи з 181 дня дії договору до закінчення його строку. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного договору. Відповідач отримав грошові кошти, однак не повернув позивачу кредит в повному обсязі, у зв`язку із чим станом на 14.07.2025 загальна заборгованість позивача перед відповідачем склала 45\~845,71 грн, яка складається із простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 7\~955,00 грн, простроченої заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 37890,71 грн. Разом з тим, позивачем прийнято рішення про застосування до відповідача Програми лояльності, на підставі чого просить суд стягнути з [PERSON] на його користь не повну суму заборгованості, а лише її частину в загальному розмірі 40\~033,00 гривень, яка складається із простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 7\~955,00 грн, простроченої заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 32\~078,00 грн. Крім того, просить покласти на відповідача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн. Ухвалою судді від 25.08.2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача одночасно з позовною заявою подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, будь-яких клопотань суду на надав, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило. Відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідачів, повідомлених належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Умови проведення заочного розгляду справи визначені ст. 280 ЦПК України, де передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В даному випадку наявна вся сукупність умов для проведення заочного розгляду справи, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: partial