Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу зареєстрованого 15.01.2025 Третім відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №34. Позовна заява обґрунтована тим, що з відповідачем позивач з 15.01.2025 перебуває в зареєстрованому шлюбі. Спільних дітей подружжя не має. Подружні відносини між сторонами фактично розірвані. Спільного господарства не ведуть, мають різні погляди на життя, несумісні характери, що не дає можливості подальшого спільного проживання та збереженню шлюбу. Відповідач уникає будь-якого спілкування з позивачем та не виходить на зв`язок, що не дає можливості вирішити питання розірвання шлюбу позасудовим шляхом. Справа надійшла до цього суду за підсудністю на підставі ухвали Чугуївського міськрайонного суду Харківської області від 29.07.2025. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 18.09.2025 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам наданий час для подання заяв по суті. Сторони, належним чином повідомлені про розгляд справи, в судове засідання не з`явились. Позивач разом з позовом подав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечую. Відповідач подала заяву про проведення розгляду справи за її відсутності. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Спільного майна та неповнолітніх дітей не мають, після розірвання шлюбу просить відновити дівоче прізвище [PERSON] . Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з таких підстав. Так, матеріалами справи встановлено, що сім`я розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 січня 2025 року у Третьому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відповідний актовий запис №34, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Третім відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 15 січня 2025 року. Сімейне життя подружжя не склалося. Сторони проживають окремо, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть за таких обставин подальше збереження шлюбу є недоцільним. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом достовірно встановлено, що сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинилися. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року встановлено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей». Як вбачається з матеріалів справи сторони на даний час шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються, а тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя в цьому провадженні не заявлено. Статтею 113 Сімейного кодексу передбачено, що особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач заявила про відновлення їй дівочого прізвища [PERSON] , але заявлені вимоги не підлягають задоволенню, оскільки не відповідають вимогам ст. 113 Сімейного кодексу, так як в свідоцтві про одруження її дошлюбне прізвище значиться як [PERSON] . Про розподіл судових витрат не заявлено.

Outcome: approved