Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-16 00:00:00

Позивач звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , у якому просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позовні вимоги мотивує тим, що 11 червня 2024 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] у Святошинському Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Київ Центрального між регіональному управлінні юстиції, актовий запис № 434, свідоцтво Серії [NUMBER] від 11 червня 2024 року. Від шлюбу подружжя має спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації активів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) дата видачі 12.02.2020, номер свідоцтва: [NUMBER] . Зазначає, що спору з відповідачем про місце проживання дитини не має. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у подружжя відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Позивач з відповідачем неодноразово намагались зберегти сім`ю та жити заради дитини. Однак, їм це не вдалось, що призвело до остаточного припинення шлюбних відносин у вересні 2024 року. Вказує, що на даний момент між позивачем та відповідачем сумісне проживання припинено, спільне господарство не ведеться та за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. У зв`язку з наведеним позивач вирішила звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження судді Блащука А.М. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 02.09.2025 у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відзиву на позовну заяву відповідачем до суду не надано. 07.10.2025 до суду надійшла заява від позивача у справі, в якій просила суд розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного рішення не заперечує. Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом надсилання судової повістки-повідомлення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом надсилання судової повістки-повідомлення. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Під час судового розгляду справи судом було встановлено, що 11 червня 2024 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, зареєстрований Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управлення Міністерства юстиції (м. Київ), про що зроблено актовий запис № 434, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 11.06.2024. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON] . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . Від шлюбу у подружжя народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації активів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) дата видачі 12.02.2020, номер свідоцтва: [NUMBER] . Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як вбачається із позовної заяви та заяви відповідача, сторони не бажають надалі перебувати у зареєстрованому шлюбі та наявність такого шлюбу суперечить їх інтересам. Наведене свідчить про те, що подальше спільне проживання сторін у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12.06.2009 №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. При розподілі судових витрат, суд керується ст. 141 та ст. 142 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved