Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

ФОП [PERSON] звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом у якому просить стягнути із [PERSON] в порядку регресу завдані збитки у розмірі 26 460 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що між ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] було укладено договір страхування наземного транспорту № 21080488 від 08.08.2023, відповідно до якого було забезпечено транспортний засіб «МАН», д.н.з. [NUMBER] . Вказано, що 02.01.2024 о 17 год. 50 хв. [PERSON] в м. Києві по вул. Заболотного, перед початком та зміною напрямку руху, не переконався в безпечності, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «МАН», д.н.з. [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «МАН», д.н.з. [NUMBER] . Потерпіла особа [PERSON] звернулася до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою на виплату страхового відшкодування, в результаті чого останній було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 54 000 грн. На момент дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль «Тесла», д.н.з. [NUMBER] , яким керував відповідач, був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу [NUMBER] в АТ «СГ «ТАС». Позивач зазначає, що АТ «СГ «ТАС» вказану подію було визнано страховою та здійснено виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» з урахуванням амортизаційного зносу та вирахування франшизи у розмірі 27 540 грн., а тому розмір суми залишку завданої шкоди складає 26 460 грн. 29 липня 2024 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП [PERSON] укладено договір № 29/07/2024 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги на відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23.12.2024 відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Відповідачу був встановлений строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї процесуальними документами була направлена відповідачу за вказаною у позові адресою та повернулася до суду без вручення. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. 08 серпня 2023 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 21080488. Відповідно до п. 1.2 вищевказаного договору, предметом договору є майнові інтереси Страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані із користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки «МАН», д.н.з. [NUMBER] . 02 січня 2024 року о 17 год. 50 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Тесла», д.н.з. [NUMBER] , в м. Києві по вул. Заболотного, перед початком та зміною руху, не переконався в безпечності, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «МАН», д.н.з. [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Вищезазначене підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 04.03.2024 у справі № 752/1362/24 (провадження № 3/752/1709/24), якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Нормами ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно рахунку на оплату № 50 від 12.01.2024, складеного ФОП [PERSON] , варість робіт з відновлення автомобіля «МАН», д.н.з. [NUMBER] , складає 54 000 грн. Відповідно до страхового акту № 2339417-1 за договором страхування наземного транспорту № 21080488 від 08.08.2023, складеного ПрАТ «СК «ВУСО», сума страхового відшкодування, що підлягає сплаті страхувальнику [PERSON] в результаті пошкодження транспортного засобу «МАН», д.н.з. [NUMBER] , складає 54 000 грн. 29 січня 2024 року ПрАТ «СК «ВУСО» на виконання умов договору та на підставі страхового акту № 2339417-1 від 29.01.2024, здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 54 000 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 29.01.2024 № 6355. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Тесла», д.н.з. [NUMBER] , був забезпечений полісом серії ЕР № 213101693. Відповідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки. Нормою ч. 1 ст. 108 Закону України «Про страхування», страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За повідомленням позивача, АТ «СГ «ТАС» подію дорожньо-транспортної пригоди було визнано страховою, у зв`язку із чим здійснено виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» з урахуванням амортизаційного зносу та вирахування франшизи у розмірі 27 540 грн., а тому розмір суми залишку завданої шкоди, що підлягає стягненню з відповідача складає 26 460 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає правомірною вимогу позивача про стягнення з відповідача завданої шкоди у розмірі 26 460 грн. 29 липня 2024 року між ПрАТ «СК «ВУСО», як первісним кредитором, та ФОП [PERSON] , як новим кредитором, укладено договір № 29/07/2024 про відступлення права вимоги. Відповідно до п. 2.1 договору, у відповідності до умов цього Договору, Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої права вимоги до Боржників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за укладеними договорами страхування та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює сумі договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Згідно п. п. 3.1.3, 4.1 договору, право вимоги переходить до Нового кредитора з моменту перерахування коштів у розмірі Ціни договору на рахунок Первісного кредитора, внаслідок чого Новий кредитор набуває прав нового кредитора по відношенню до Боржників стосовно їх Заборгованостей, які виникли внаслідок заподіяння Боржниками збитків страхувальникам первісного кредитора, які уклали Договір страхування із Первісним кредитором або третім особам (вимога відшкодування у порядку регресу заподіяного збитку в межах виплачених сум страхових виплат/страхових відшкодувань). Ціна договору складає 103 741 грн. 50 коп. 30 липня 2024 року ФОП [PERSON] на користь ПрАТ «СК «ВУСО» на виконання умов договору № 29/07/2024 від 29.07.2024 про відступлення права вимоги, здійснено перерахування грошових коштів у розмірі 103 741,50 грн. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Відповідно до приписів ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Згідно додатку № 1 до Договору № 29/07/2024 про відступлення права вимоги від 29.07.2024, ПрАТ «СК «ВУСО» передало, а ФОП [PERSON] отримав право вимоги за договором страхування № 21080488 (регресна вимога № 2007421) щодо [PERSON] на суму 26 460 грн. 30 липня 2024 року ФОП [PERSON] на адресу відповідача [PERSON] надіслано акт (вимогу) № 2007421-1, з вимогою погашення завданої шкоди у розмірі 26 460 грн., проте вказана вимога з боку відповідача залишилася без уваги. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в дохід держави в сумі 1 211,00 грн. В частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, опис виконаних адвокатом робіт, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). 01 лютого 2024 року між ФОП [PERSON] , як клієнтом, та адвокатом Трикозом Д.Є., як виконавцем, укладено договір № 88 про надання правової (правничої) допомоги. Відповідно до п. 1.1 договору, Клієнт доручає, а Адвокат здійснює допомогу Клієнту, в обсязі та на умовах, які передбачені цим договором, а саме: представництво та захист інтересів Клієнта у всіх установах незалежно від форми власності та в судах всіх інстанцій України щодо захисту його інтересів, за що Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату гонорар (винагороду) у розмірі та на умовах визначених Договором (Розділ 4 цього договору). Адвокат надає правову допомогу Клієнту тільки на підставі тих документів, які були надані Клієнтом Адвокату або були їм зібрані. Згідно п. 4.1.1 договору, вартість послуг Адвоката за даним договором визначається на підставі фактично виконаних робіт (послуг) і підписаних актів виконаних робіт. Вартість послуг розраховується до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», з січня 2024 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу на місяць становить 3 028 грн. за 1 год. роботи адвоката. Як убачається із акту прийому-передачі правової (правничої) допомоги до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 88 від 01.02.2024, підписаного ФОП [PERSON] та адвокатом Трикозом Д.С., узгоджена вартість послуг адвоката за підготовку і подання до суду позовної заяви до [PERSON] становить 12 973,30 грн. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера від 18.10.2024, ФОП [PERSON] сплачено на підставі договору № 88 про надання правової (правничої) допомоги від 01.02.2025 та акту приймання-передачі наданих послуг від 18.10.2024 грошові кошти у розмірі 12 793,30 грн. Враховуючи вищевикладене, розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 12 793,30 грн.

Outcome: approved