Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

Позивач, звернулась до суду із даним позовом, обгрунтовуючи вимоги тим, що перебуває із відповідачем у шлюбі, в якому у них народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у подружжя не склалося а тому позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. 4 квітня 2025 року Миронівський районний суд відкрив провадження(№2/371/465/25) у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказує, що старша донька на даний час повнолітня і навчається в університеті на денній формі. Вартість навчання за один навчальний рік складає 30 400 грн, проживання в гуртожитку 1700 грн за один місяць, , термін навчання до 30 червня 2028 року. Зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання та навчання дітей не надає, жодної участі в їх вихованні не бере. Місце роботи відповідача їй невідоме, проте він вказує на те, що він має мінливий, нерегулярний заробіток на будівельно-ремонтних роботах. Відповідач офіційно не працевлаштований, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій формі в сумі 3000 грн для неповнолітньої доньки, та 5000 грн для повнолітньої, яка продовжує навчатися. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, подав відзив на позовну заяву, в якому позов визнав частково, просив суд стягнути з нього по 2000 грн. на утримання кожної з дитини, а також просив урахувати що ним здійснювалися виплати на користь дітей з травня по липень в 2025 року. В обґрунтування вимог відповідач зазначив, що свої батьківські обов`язки виконує в повному обсязі, перерахував дружині кошти на утримання дітей в сумі 23800 грн, за період з 24 січня по 29 липня 2025 року, а також перерахував 900 грн на «венетки» та придбав ноутбук для навчання за 29510 грн. Також, відповідач звертає увагу на те, що на його утриманні перебуває його цивільна дружина, з якою спільно проживають без реєстрації шлюбу, [PERSON] , яка хворіє, лікування потребує значних витрат. Донька останньої, [PERSON] , якій 9 років відвідує платні гуртки, англійської мови та танців, що також потребує фінансування, а також мати відповідача, [PERSON] , яка має незначне пенсійне забезпечення та потребує стороннього догляду, зазначив, що матері купує ліки, продукти харчування, сплачує комунальні послуги. Також, відповідач додає, що орендує житло, оскільки не має власного, а тому це все становить для нього істотне фінансове навантаження. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось (ч.2 ст.247 ЦПК). Згідно з\~ч.\~5\~ст.\~268\~ЦПК України\~датою ухвалення\~рішення,\~ухваленого за\~відсутності учасників\~справи,\~є дата\~складення повного\~судового рішення. Дослідивши подані докази, на які сторони посилаються як на підставу своїх доводів та заперечень, суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, в якому народилися двоє дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В провадженні Миронівського районного суду перебуває цивільна справа за позовом позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Неповнолітня донька сторін проживає з позивачем, що підтверджується витягом із реєстру територіальної громади від 09.05.2025. Повнолітня дочка сторін [PERSON] проживає з позивачем та навчається у Київській державній академії декоративно-прикладного мистецтва і дизайну імені Михайла Бойчука на денній формі навчання, термін навчання з 01 вересня 2024 року по 30 червня 2028 року, що підтверджується довідкою декана факультету дизайну від 28 січня 2025 року № 25 та договором № 24-01/ДФ/БД-18 про надання освітніх послуг від 13.08.2024. Вартість навчання за весь строк становить 121600 грн, а щорічно 30 400 грн. Договір укладений між Київською державною академією декоративно-прикладного мистецтва і дизайну імені Михайла Бойчука та позивачем. В силу ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на судовий захист. Моральне виховання та матеріальне утримання дітей є одним із найголовніших та найважливіших обов`язків батьків, що випливає з усталених моральних принципів суспільства й чинного законодавства. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991\~pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. На підставі положень ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов`язків батьків щодо утримання дитини за загальним правилом визначаються за домовленістю між ними. При відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на неповнолітню дитину та ненадання дитині утримання, той із батьків, з ким проживає дитина, має право на стягнення аліментів у судовому порядку. Відповідач не оспорював тих обставини, що згоди щодо утримання дитини сторонами не досягнуто, та що діти проживають з позивачем. Оскільки обов`язки по утриманню дітей батьки несуть спільно, згоди щодо розміру аліментів на утримання дітей сторонами не досягнуто, з відповідача аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Вказані норми матеріального права встановлюють обов`язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення повноліття з урахуванням істотних обставин, що можуть впливати на розмір такого утримання, і це повинно бути доведено сторонами спору належними та допустимими доказами. Відповідач, будучи обізнаним з підставами за обґрунтуванням позовних вимог, не вказав обставин, передбачених ст. 182 СК України, які мають істотне значення та мають братися судом до уваги при визначенні розміру аліментів. Зокрема, не надав суду докази на підтвердження свого матеріального стану та джерел своїх доходіт. Відповідач заначив про купівлю ноутбука для навчання дитини за 29510 грн., добровільну сплату аліментів в сумі 23800 грн з січня по липень 2025, та 900 грн додаткових витрат, в середньому за 6 місяців відповідач поніс витрати на загальну суму (29510+23800+900=54210) в розмірі (54210/6=9035) 9035 грн., що в межах суми позовних вимог. Щодо надмірного фінансового навантаження, з огляду на утримання цивільної дріжини відповідача, її дитини, матері, суд вважає такі доводи відповідача не доведеними, оскільки суду не надані докази на підтвердження перебування на утриманні інших осіб, та понесені відповідачем у зв`язку із цим витрати. Водночас суд зауважує, що батьки несуть відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період (ч. 2 ст. 184 СК України). Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що діти сторін проживають із позивачем, повнолітня донька навчається, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Донька сторін, [PERSON] , якій на сьогодні виповнилося 18 років, навчається на денній формі навчання, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а так як позивачка, як мати, самостійно не має можливості забезпечити усі потреби дитини, таку допомогу повинен надавати і батько. Обставини, які б свідчили про відсутність можливостей надавати таку допомогу, відповідачем не надано. Щодо врахування суми сплачених платежів для визначення розміру заборгованості, суд зазначає, що така вимога не може розглядатися судом, оскільки не є предметом спору. Поряд з цим, це не позбавляє відповідача права ставити це питання перед державним виконавцем в межах Закону України «Про Державну виконавчу службу», та/аба за наявності спірних правовідносин звертатися до суду за захистом своїх прав. За вказаних обстави суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180, 182, 183, 192, 196, 199, 200 СК України,

Outcome: approved