Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

Представник АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» (далі скорочено - АТ «А-БАНК») Шкапенко О.В. звернувся до суду з позовною заявою шляхом направлення в електронній формі 28.04.2025, в якій просив суд стягнути з [PERSON] на користь АТ «А-БАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 17.08.2024 станом на 27.04.2025 в загальному розмірі 70 964 грн. 37 коп., яка включає: заборгованість за кредитом - 48 700 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 20 206 грн. 81 коп., пеня - 2 057 грн. 56 коп.; стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 2 422 грн. 40 коп. судового збору. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 17.08.2024 між АТ «А-БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви б/н, згідно з якою позичальник отримав кредит у розмірі 50 000 грн. 00 коп. строком на 24 місяці (тобто до 16.08.2026) зі сплатою процентів за користування кредитом за ставкою 75% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказаний кредитний договір складається із заяви клієнта та Графіку погашення кредиту. Кредитний договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису, що є аналогом власноручного підпису, використання якого погоджено сторонами в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-банку. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.12 заяви про надання послуги «Швидка готівка» та/або Паспорта споживчого кредиту «Швидка готівка» сторони узгодили, що у випадку порушення позичальником зобов`язання з погашення заборгованості, він сплачує банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн.) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15% суми простроченого платежу. АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконало в повному обсязі, надавши позичальникові кредит в узгодженому розмірі. Однак відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, тим самим допустив порушення виконання покладених на нього зобов`язань. У результаті цього станом на 27.04.2025 утворилась заборгованість в загальному розмірі 70 964 грн. 37 коп., що включає: заборгованість за кредитом - 48 700 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 20 206 грн. 81 коп., пеню - 2 057 грн. 56 коп. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «А-БАНК». Ухвалою суду від 07.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Згідно з клопотанням представника позивача, викладеним у прохальній частині позову (п.п.4,5), просив справу розглянути за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання в порядку ст.128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився без повідомлення поважності причин, відзив на позовну заяву не подав. 02.06.2025 на офіційну електронну пошту суду надійшло повідомлення з електронної пошти [INFO] від [PERSON] (вказаний адресатом), з якого слідує, що [PERSON] є учасником бойових дій, перебуває на лікуванні та реабілітації за кордоном, а тому не має можливості з`явитись до суду. При цьому, 02.09.2025 від [PERSON] надійшло електронне звернення про те, що він продовжує знаходитись за кордоном на лікуванні та реабілітації після отриманого поранення. Зазначив, що як учасник бойових дій він звертався до АТ «А-БАНК» з приводу списання нарахованих процентів із наданням відповідних необхідних документів, що виявилось безрезультатним. Зауважив, що згодний сплатити усю суму кредиту за 2 платежі, якщо банк спише нараховані проценти. Станом на 14.10.2025 жодних документів від відповідача, які б підтверджували наявність у нього статусу учасника бойових дій, перебування за кордоном, звернення до позивача з приводу незгоди із нарахуванням процентів, на адресу суду не надходило. Відсутність цих доказів виключає можливість суду перевірити істинність посилань, що надійшли на адресу суду в електронній формі від адресата «Могильченко Олег», особу якого неможливо ідентифікувати, та чи є ця особа відповідачем у даній справі. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідача, не подання відзиву у встановлений судом строк та не заявлення про свою участь в судовому засіданні при розгляді справи за відсутності доказів поважності неприбуття, суд вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення за наявними у справі матеріалами за відсутності заперечень представника позивача. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є клієнтом АТ «АКЦЕНТ-БАНК». 20.05.2024 [PERSON] підписав заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, а також анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» №б/н, в якій зазначено, що ця заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.а-bank.ua, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг (далі - кредитний договір), що підтверджується підписом відповідача у заяві. Крім того, відповідач засвідчив генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису, що буде використовуватись ним для вчинення правочинів та платіжних операцій. Цього ж дня [PERSON] подав заяву щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком на таких умовах: вид кредиту - кредитний ліміт на поточний рахунок, тип - кредитування рахунку, мета отримання кредиту - споживчі цілі. Пільговий період користування кредитом складає 62 дні за ставкою 0,000001%. У разі виходу з пільгового періоду на кредит застосовуватиметься процентна ставка 3,4% на місяць. Строк кредитування (строк дії кредитної лінії) - 240 місяців, сума кредитного ліміту - від 1 000 грн. до 200 000 грн. У подальшому, 17.08.2024 [PERSON] надав банку заяву про надання послуги «Швидка готівка» за №АВН0СТ155101723871978034, на підставі якої отримав кредит у розмірі 50 000 грн. 00 коп. строком кредитування на 24 місяці з 17.08.2024 до 16.08.2026 зі сплатою процентів за ставкою 75,00% річних (денна процентна ставка 0,13%). Згідно з п.п.9, 11 номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту [NUMBER]. Погашення заборгованості за кредитом здійснюється шляхом зарахування коштів на рахунок [NUMBER] . Загальна сума кредиту до повернення з урахуванням суми кредиту, відсотків, комісій (загальна вартість кредиту) становить 98 645 грн. 27 коп. (п.10). Також, за допомогою електронного підпису, відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту "Швидка готівка", де вказано основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача: сума/ліміт кредиту - 50 000 грн. 00 коп., строк кредитування - 24 місяці, мета отримання кредиту - придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг, спосіб надання кредиту - безготівковим шляхом; інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача: процентна ставка - 75% річних, тип процентної ставки - фіксована, порядок зміни процентної ставки - не передбачено, загальні витрати за кредитом - 48 645 грн. 27 коп., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) - 98 645 грн. 27 коп., реальна річна процентна ставка - 109,02% річних; порядок повернення кредиту: розмір щомісячного платежу - 4 110 грн. 22 коп., кількість щомісячних платежів - 24. Крім того, за допомогою електронного підпису відповідачем підписано Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, де вказано дату платежу (до останнього числа кожного місяця), суму платежу за розрахунковий період - 4 110 грн. 22 коп. (що включає тіло кредиту та нараховані проценти). АТ «АКЦЕНТ-БАНК» свої зобов`язання за кредитним договором виконало перед [PERSON] та надало позичальникові грошові кошти у розмірі 50 000 грн. 00 коп., що підтверджується копією меморіального ордеру №TR.38857091.28891.65455 від 17.08.2024. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. По суті вказана заява є договором приєднання в розумінні ч.1 ст.634 ЦК України, якою визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Так, відповідачем [PERSON] умови договору належним чином не виконано, порушено правила надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення заборгованості за кредитом та сплати процентів за користування ним у порядку та строки, узгоджені сторонами. Згідно наявного у справі розрахунку заборгованості за кредитним договором, внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань станом на 27.04.2025 заборгованість по кредиту склала 70 964 грн. 37 коп. та включає: заборгованість за тілом кредиту - 48 700 грн. 00 коп., заборгованість по процентам - 20 206 грн. 81 коп., заборгованість за пенею - 2 057 грн. 56 коп. У постанові Верховного Суду від 02.10.2020 у справі №911/19/19 зауважено, що при вирішенні даної категорії справ суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі, якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Аналізом розрахунку заборгованості судом встановлено, що [PERSON] періодично здійснював платежі на погашення кредиту, однак, з допущенням прострочень, загалом сплативши 5 410 грн. 22 коп. (зокрема: 07.11.2024 - 4 110 грн. 22 коп., 14.03.2025 - 1 000 грн. 00 коп. та востаннє 06.04.2025 - 300 грн. 00 коп.). Беручи до уваги строк кредитування, розмір відсотків, визначений в кредитному договорі, обсяг виконаних відповідачем зобов`язань, та провівши перевірку наданого позивачем розрахунку, суд доходить висновку, що заборгованість за кредитом - 48 700 грн. 00 коп. та заборгованість по процентам за користування кредитом - 20 206 грн. 81 коп. є доведеною. Вказані суми розраховані з урахуванням внесених позичальником коштів, умов кредитного договору, узгодженої процентної ставки, у межах строку дії договору, а наданий АТ «А-БАНК» розрахунок в цій частині не викликає у суду сумнівів в його правильності і не спростований жодними доказами з боку відповідача. Оскільки жодного належного та допустимого доказу, який би стверджував про сплату відповідачем [PERSON] заявленої заборгованості матеріали справи не містять, враховуючи обґрунтованість та доведеність заявленого боргу за тілом кредиту та по процентам, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову в цій частині вимог. Що стосується посилань у зверненнях [PERSON] на протиправність нарахування банком процентів за кредитом йому як часникові бойових дій, то суд вважає за доречне зазначити, що застосування Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» дійсно можливе при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій). Відповідно до п.13 ст.14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» особам, які мають право на пільги, гарантії та компенсації, передбачені цим Законом, видаються посвідчення. Аналіз ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» дає підстави зробити висновок, що перелік пільг військовослужбовців та членів їх сімей закріплений у п.п.1-12 цього Закону та право на отримання саме цих пільг потребує наявність відповідного посвідчення. Разом з цим, п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Вказані правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26.12.2018 у справі №522/12270/15-ц. Разом з тим, за відсутності доказів наявності у [PERSON] такого статусу учасника бойових та обставин, які б визначали наявність підстав для застосування до відповідача пільг, передбачених п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у рамках спірних правовідносин, суд не вправі їх застосовувати, висновуючи тим самим своє рішення лише на припущеннях. Позаяк, суд не може погодитись із правомірністю заявлення вимоги про стягнення з відповідача неустойки, виходячи з такого. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до п.12 заяви, у випадку порушення клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн.) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за виконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15% суми простроченого платежу. Суд констатує, що за своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Виконання зобов`язання за кредитним договором може бути забезпечене неустойкою (штрафом, пенею). Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, а у разі прострочення виконання зобов`язання - сплатити пеню, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. За змістом ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Водночас, особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (ч.1 ст.14 ЦК України). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24 лютого 2022 року до теперішнього часу, включаючи дату ухвалення судового рішення. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX від 15.03.2022, яким, зокрема розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" доповнено п.6-1 такого змісту: "6-1. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем". Також, згідно із Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» 2120-IX від 15.03.2022 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, п.18 такого змісту: У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». На час розгляду справи положення пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України є чинними. Верховний Суд вже неодноразово викладав висновки щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Так, у постановах від 12.02.2025 у справі №758/5318/23, від 06.05.2025 у справі №464/2647/22 зроблено висновок, що «у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Разом з тим, Законом України №3498-ІХ від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», що набрав чинності 24.12.2023, пункту 6 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №1734-VIII «Про споживче кредитування» викладено у новій редакції, із виключенням п.6?. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Велика Палата Верховного Суду неодноразово висновувала: якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанова від 22.06.2021 у справі №334/3161/17, від 18.01.2022 у справі №910/17048/17, від 29.06.2022 у справі №477/874/19). Отже, ч.2 ст.4 ЦК України закріплює пріоритет норм цього Кодексу над нормами інших законів. До того ж такий спосіб вирішення колізії норм ЦК України з нормами інших законів - з констатацією пріоритету норм цього Кодексу над нормами інших законів підтримувався як Конституційним Судом України (рішення від 13.03.2012 у справі №5-рп/2012), так і Верховним Судом України (постанови від 30.10.2013 у справі №6-59цс13, від 16.12.2015 у справі № 6-2023цс15), що свідчить про сталість судової практики з цього питання. Відтак, викладення Законом України від 22.11.2023 №3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» пункту 6 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №1734-VIII «Про споживче кредитування» у новій редакції, із виключенням п.6?, не змінює визначене п.18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України правове регулювання звільнення позичальників від сплати на користь кредитодавців неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання зобов`язання за кредитними договорами у період воєнного стану та не виключає його. З урахуванням викладеного, до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку із невиконанням відповідачем грошових зобов`язань, що випливають із кредитного договору №б/н від 17.08.2024, підлягають застосуванню саме вимоги п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в силу дії прямої норми. Оскільки пеня за кредитним договором №б/н від 17.08.2024 нарахована за період до 27.04.2025, тобто в період дії в Україні воєнного стану, тому [PERSON] звільняється від обов`язку її сплати на користь АТ «А-БАНК». Оскільки банк списання пені не здійснив та звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості із урахуванням пені, що суперечить вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині стягнення пені є такими, що не підлягають задоволенню. Таким чином, на підставі наведеного, виходячи із принципів законності та справедливості, суд вважає за необхідне вимоги задовольнити частково, стягнувши з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ «А-БАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 17.08.2024 станом на 27.04.2025 в загальному розмірі 68 906 грн. 81 коп., яка включає: заборгованість за кредитом - 48 700 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 20 206 грн. 81 коп. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно зі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме, у розмірі 2 349 грн. 73 коп. (97% задоволених позовних вимог).

Outcome: partial