Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

29.04.2025 позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 04.04.2019 між АТ «ТАСКОМБАНК» та\~ [PERSON] \~укладено договір № 700/6214532-СК. 21.12.2023 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" було укладено Договір № НІ/11/14-Ф, відповідно до умов якого АТ «ТАСКОМБАНК» відступило ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" право грошової вимоги до позичальника за Кредитним Договором № 700/6214532-СК. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 700/6214532-СК від 04.04.2019, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 23\~199,44 гривень, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 12\~705,29 гривень; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 10\~494,15 гривень. Тому, просять суд стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 23\~199,44 грн та судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрат на правничу допомогу в розмірі 13 000 грн. Представник позивача у судове засідання не прибув, в прохальній частині позову просить проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзив на позов та заяву про розгляд справи за її відсутності не подала, тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та ухвалити заочне рішення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. 04.04.2019 між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] укладено в письмовій формі заяву-договір № 700/6214532-СК. [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку № 5366395400247509 «Велика п`ятірка». Відповідно до Паспорта споживчого кредиту за картою «Велика п`ятірка» кредит у розмірі від 0 до 100 000 грн. строком на 12 місяців з автоматично пролонгацією, сплатою відсотків у пільговий період у розмірі 0,00001% та базовою процентною ставкою у розмірі 39,6% річних, реальною процентною ставкою у розмірі 40,43% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 12 616,44 гривень на прикладі суми кредитного ліміту 10 000 грн та його погашення упродовж 12 місяців. [PERSON] здійснила дії, спрямовані на укладання кредитного договору шляхом заповнення та підписання заяви-договору та підписанням паспорту споживчого кредиту. Факт отримання [PERSON] кредитних коштів, підтверджується Випискою по особовим рахункам АТ «Таскомбанк» за період 04.04.2019 по 21.12.2023. 21.12.2023 було укладено договір № НІ/11/14-Ф відповідно до якого Акціонерне товариство «Таскомбанк» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 700/6214532-СК, що підтверджується відповідними платіжними документами: платіжною інструкцією № 0403680000 від 21.12.2023; актом прийому-передачі інормації згідно реєстру прав вимоги в електронному вигляді за договором факторингу НІ/11/14-Ф від 21.12.2023; актом прийому-передачі реєстру прав вимоги да договором факторингу НІ/11/14-Ф від 21.12.2023; реєстром прав вимог до договору факторингу НІ/11/14-Ф від 21.12.2023. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до [PERSON] за договором № 700/6214532-СК. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 700/6214532-СК від 04.04.2019, що підлягає стягненню з [PERSON] відповідно до розрахунку заборгованості за період з 21.12.2023 по 16.04.2025, становить 23\~199,44 гривень, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 12\~705,29 гривень; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 10\~494,15 гривень. За правилами ст. ст. 525, 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмові від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст. 1055 ЦК України). Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлене договором або законом. Тобто відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. У статті 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому у зв`язку із заміною кредитора у зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише суб`єктний склад у частині кредитора. За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. Доказів того, що [PERSON] сплатила заборгованість за кредитним договором, а також щодо неправомірності здійснення розрахунку заборгованості за наданим кредитом чи нарахування заборгованості за порушення грошового зобов`язання, суду не надано, також не надано спростування наданого позивачем розрахунку. Відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання та не повернула наданий їй кредит в строки, передбачені кредитним договором, а тому має заборгованість. \~ \~ \~ \~За таких обставин, враховуючи порушення відповідачем умов договору, позов ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, тобто необхідно стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" заборгованість за Кредитним договором № 700/6214532-СК від 04.04.2019 у розмірі 23\~199,44 гривень. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2422,40 гривень. Крім цього, у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 13 000,00 гривень. Вирішуючи заяву представника позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд зазначає наступне. Згідно з ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3ст.137 ЦПК України). Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до п.1, 2 ч. 3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19) витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У рахунок стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивачем заявлено 13 000 грн. 00 коп. Як вбачається з матеріалів справи правнича допомога позивачу у справі надавалась адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС». Підставами для надання позивачу правничої допомоги адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» є Договір №01-07/2024 від 01.07.2024 на надання правової допомоги. Згідно прайс-листа АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», який співпадає з заявкою на надання юридичної допомоги № 543 від 01.03.2025 та витягом з акту № 6 про надання юридичної допомоги від 31.03.2025, правова допомога складається з 2 годин на надання усної консультації (4 000 грн), 3 годин складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (9 000 грн). Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 5,6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Верховний суд у постанові від 13.03.2025 у справі № 275/150/22 виклав правову позицію про те, що принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, а тому враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Відповідач [PERSON] заперечень щодо витрат на правову допомогу до суду не подала. Тому на користь ТОВ «Коллект Центр» належить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000 грн.

Outcome: approved