Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

У листопаді 2024 року адвокат Дугінов Дмитро Андрійович в інтересах [PERSON] (далі - позивач), звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі - відповідач, АТ КБ «Приватбанк», Банк), третя особа (без самостійних вимог): Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон» (далі - ТОВ «ФК «Фінілон») про стягнення коштів. У обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30.06.2022 р., у справі № 757/35447/20-ц, позовні вимоги [PERSON] були частково задоволені. За рішенням суду 1-ї інстанції стягненню на користь Позивача підлягає: за договором № SAMDN25000735090610 від 13.05.2013 р.: 20 000, 00 грн. вкладу, 25 239, 76 грн. відсотків за період з 13.05.2013 р. по 10.07.2020 р. та 2 067, 39 грн., у якості 3 % річних за період з 11.07.2020 р. по 17.01.2022 р.; за договором № SAMDN80000737362420 від 30.08.2013 р.: 50 000, 00 дол. США вкладу, 20 239, 99 дол. США відсотків за період з 30.08.2013 р. по 10.07.2020 р. та 3 210, 44 дол. США, у якості 3 % річних за період з 11.07.2020 р. по 17.01.2022 р.; за договором № 5 SAMDN80000737362648 від 30.08.2013 р.: 50 000, 00 дол. США вкладу, 20 239, 99 дол. США відсотків за період з 30.08.2013 р. по 10.07.2020 р. та 3 210, 44 дол. США, у якості 3 % річних за період з 11.07.2020 р. по 17.01.2022 р.; за договором № SAMDN80000737362340 від 30.08.2013 р.: 50 000, 00 дол. США вкладу, 20 239, 99 дол. США відсотків за період з 30.08.2013 р. по 10.07.2020 р. та 3 210, 44 дол. США, у якості 3 % річних за період з 11.07.2020 р. по 17.01.2022 р.; за договором № SAMDN80000737362588 від 30.08.2013 р.: 50 000, 00 дол. США вкладу, 20 239, 99 дол. США відсотків за період з 30.08.2013 р. по 10.07.2020 р. та 3 210, 44 дол. США, у якості 3 % річних за період з 11.07.2020 р. по 17.01.2022 р. Постановою Київського апеляційного суду від 08.02.2023 р. рішення Печерського районного суду м. Києва від 30.06.2022 р. було змінено. Постановою апеляційного суду зменшено розмір стягнутих сум: за договором № SAMDN25000735090610 від 13.05.2013 р. зменшено проценти за період з 13.05.2013 р. до 13.05.2020 р. до 25 219, 73 грн., а також 3 % річних до 2 018, 18 грн.; за договорами від 30.08.2018 р. № SAMDN80000737362420, № SAMDN80000737362648, № SAMDN80000737362340, № SAMDN80000737362588 за кожним 3 % річних зменшено до 3 135, 38 доларів США, судовий збір, стягнутий з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в дохід держави, зменшено до 315, 30 грн. Постановою Верховного Суду від 06.09.2023 р., рішення Печерського районного суду міста Києва від 30.06.2022 р. в незміненій після апеляційного перегляду частині та постанову Київського апеляційного суду від 08.02.2023 р. залишено без змін. 03.10.2024 р. присуджені кошти були зараховані на рахунок позивача. Таким чином датою виконання банком зобов`язання з повернення вкладу є 03.10.2024 р. Враховуючи вище викладене, просив суд, стягнути 3 % річних на підставі ст. 625 ЦПК України за порушення відповідачем виконання зобов`язань за договорами. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06.12.2024 р. відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті. 17.02.2025 р. на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, віповідно до змісту якого вказано, що 17.11.2014 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «ФК «Фінілон» було укладено договір про переведення боргу з подальшим укладенням 18.11.2014 р. Додаткової угоди до цього договору. Відповідно до умов договору електронний Додаток №1 містить перелік депозитних договорів та договорів банківського обслуговування, за якими було здійснено переведення боргу на ТОВ «ФК «Фінілон», в тому числі і по спірних договорах. З зазначеного вбачається що з 17.11.2014 року за зазначеними договорами, які є предметом спору в даній справі було змінено боржника, з первісного боржника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на Нового боржника - ТОВ «ФК «Фінілон». Отже, в наслідок укладання 17.11.2014 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ТОВ «ФК «Фінілон» Договору переведення боргу за зобов`язаннями Банку щодо виплати коштів за договорами, які є предметом спору у даній справі, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на цей час не несе жодних зобов`язань за таким договорами, а ТОВ «ФК «Фінілон» є Новим боржником за договорами у відповідності до умов Договору про переведення боргу від 17.11.2014 року. Зауважив, що у зв`язку з тим, що АТ КБ «ПриватБанк», не є боржником за депозитним договором якій є предметом спору отже відсутні підстави для стягнення з Банку 3 % річних нарахованих позивачем. Також, АТ КБ «ПриватБанк» не погоджується з періодом стягнення коштів. Оскільки в спірній справі, в межах виконавчого провадження [NUMBER] списання відбувалось чергами 2 рази, а саме: 13.09.2024 р. та 30.09.2024 р., вважає є невірним рахувати, що рішення суду було виконано 03.10.2024 р. На підставі викладеного, просив відмовити у задоволенні позову. У судове засідання представник позивача не з`явився, про місце день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, разом з тим, в матеріалах справи міститься заява від представника позивача про розгляд справи без його участі. Від представника відповідача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без фіксації судового засідання технічними засобами у зв`язку з неявкою сторони позивача, відзив банку підтримав, просила відмовити у задоволенні позову. Третя особа у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином Згідно з ч. 1 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. За наведених обставин, суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність учасників на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судовим розглядом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30.06.2022 р., у справі № 757/35447/20-ц, позовні вимоги [PERSON] були частково задоволені. За рішенням суду 1-ї інстанції стягненню на користь позивача підлягає: за договором № SAMDN25000735090610 від 13.05.2013 р.: 20 000, 00 грн. вкладу, 25 239, 76 грн. відсотків за період з 13.05.2013 р. по 10.07.2020 р. та 2 067, 39 грн., у якості 3 % річних за період з 11.07.2020 р. по 17.01.2022 р.; за договором № SAMDN80000737362420 від 30.08.2013 р.: 50 000, 00 дол. США вкладу, 20 239, 99 дол. США відсотків за період з 30.08.2013 р. по 10.07.2020 р. та 3 210, 44 дол. США, у якості 3 % річних за період з 11.07.2020 р. по 17.01.2022 р.; за договором № SAMDN80000737362648 від 30.08.2013 р.: 50 000, 00 дол. США вкладу, 20 239, 99 дол. США відсотків за період з 30.08.2013 р. по 10.07.2020 р. та 3 210, 44 дол. США, у якості 3 % річних за період з 11.07.2020 р. по 17.01.2022 р.; за договором № SAMDN80000737362340 від 30.08.2013 р.: 50 000, 00 дол. США вкладу, 20 239, 99 дол. США відсотків за період з 30.08.2013 р. по 10.07.2020 р. та 3 210, 44 дол. США, у якості 3 % річних за період з 11.07.2020 р. по 17.01.2022 р.; за договором № SAMDN80000737362588 від 30.08.2013 р.: 50 000, 00 дол. США вкладу, 20 239, 99 дол. США відсотків за період з 30.08.2013 р. по 10.07.2020 р. та 3 210, 44 дол. США, у якості 3 % річних за період з 11.07.2020 р. по 17.01.2022 р. Постановою Київського апеляційного суду від 08.02.2023 р. рішення Печерського районного суду м. Києва від 30.06.2022 р. було змінено. Постановою апеляційного суду зменшено розмір стягнутих сум: за договором № SAMDN25000735090610 від 13.05.2013 р. зменшено проценти за період з 13.05.2013 р. до 13.05.2020 р. до 25 219, 73 грн., а також 3 % річних до 2 018, 18 грн.; за договорами від 30.08.2018 р. № SAMDN80000737362420, № SAMDN80000737362648, № SAMDN80000737362340, № SAMDN80000737362588 за кожним 3 % річних зменшено до 3 135, 38 доларів США, судовий збір, стягнутий з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в дохід держави, зменшено до 315, 30 грн. Постановою Верховного Суду від 06.09.2023 р., рішення Печерського районного суду міста Києва від 30.06.2022 р. в незміненій після апеляційного перегляду частині та постанову Київського апеляційного суду від 08.02.2023 р. залишено без змін. Судовим розглядом встановлено, що 03.10.2024 року присудженні кошти були зараховані на рахунок позивача. Таким чином, суд погоджується зі стороною позивача, що датою виконання банком зобов`язання з повернення вкладу є 03.10.2024 року. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18) зазначила, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу. Велика Палата Верховного Суду визначила порядок обчислення трьох процентів річних за формулою: сума вкладу за рішенням суду х кількість днів прострочення виконання рішення суду х 3 (розмір процентів, встановлених частиною другою статті 625 ЦК України) : 100: 365 (днів у році). Так, представником позивача надано розрахунок нарахування 3 % на підставі ст. 625 ЦПК України, а саме: за порушення виконання грошового зобов`язання за договором № SAMDN25000735090610 від 13.05.2013 р., за період з 18.01.2022 р. по 02.10.2024 р. у розмірі - 1625,75 грн.; за порушення виконання грошового зобов`язання за договором № SAMDN80000737362420 від 30.08.2013 р., за період з 18.01.2022 р. по 02.10.2024 р. у розмірі - 4 064,38 дол.США.; за порушення виконання грошового зобов`язання за договором № SAMDN80000737362648 від 30.08.2013 р., за період з 18.01.2022 р. по 02.10.2024 р. у розмірі - 4 064,38 дол.США.; за порушення виконання грошового зобов`язання за договором № SAMDN80000737362340 від 30.08.2013 р., за період з 18.01.2022 р. по 02.10.2024 р. у розмірі - 4 064,38 дол.США.; за порушення виконання грошового зобов`язання за договором № SAMDN80000737362588 від 30.08.2013 р., за період з 18.01.2022 р. по 02.10.2024 р. у розмірі - 4 064,38 дол.США. Суд погоджується з вказаним розрахунком і приходить до висновку про задоволення позову. При цьому, суд зазначає, що суми коштів, які підлягають стягненню з АТ КБ «Приватбанк» на користь позивача, зазначені без відрахування податків та зборів, які підлягатимуть у подальшому утриманню в установленому законом порядку. Даного висновку суд дійшов, виходячи з наступного. Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичними особами, врегульовано розділом IV Податкового кодексу України, яким визначено види отриманих фізичними особами доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу (ст. 164 Податкового кодексу України), та доходів, що не включаються до розрахунку загального (річного) оподатковуваного ст. 165 Податкового кодексу України). Перелік доходів, що включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначено ст. 164 Податкового кодексу України. Відповідно до пп. 164.2.8 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку на доходи фізичних осіб (далі - ПДФО) включаються, зокрема пасивні доходи (крім зазначених у підпункті 165.1.41 п. 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України). До пасивних доходів, які оподатковуються ПДФО, належать, зокрема проценти на поточний або депозитний (вкладний) банківський рахунок і проценти на вклад (депозит) у кредитних спілках. Доходи у вигляді процентів, нараховані на суми банківських вкладних (депозитних) або поточних рахунків, ощадних (депозитних) сертифікатів, вкладів (депозитів) членів кредитної спілки у кредитній спілці оподатковуються відповідно до норм п. 170.4 ст. 170 Податкового кодексу України. Згідно з п.п. «а» пп. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім:а) сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю;б) відсотків, отриманих від боржника внаслідок прострочення виконання ним договірного зобов`язання; Згідно з пп. 174.4.1 п. 170.4 ст. 170 Податкового кодексу України податковим агентом платника ПДФО під час нарахування на його користь доходів у вигляді процентів є особа, яка здійснює таке нарахування, тобто банківська установа. Отже, податковий агент, згідно п.п. 14.1.180 Податкового кодексу України зобов`язаний нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV Податкового кодексу України, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються їй, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм у порядку, передбаченому ст. 18 та розділом IV Податкового кодексу України. При цьому, відповідно до пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 Податкового кодексу України. Відповідно абз. «а» п. 176.2 ст. 176 особи, які відповідно до Податкового кодексу України мають статус податкових агентів, зобов`язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок. Отже, чинним податковим законодавством передбачено, що суми нарахованих банком відсотків на депозитні кошти та неустойка (пеня, штрафи), стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподатковуваного доходу платника податку та, відповідно, підлягають оподаткуванню на загальних підставах за ставками, визначеними Податковим Кодексом України. Тому, з метою недопущення неоднозначного тлумачення судового рішення під час його виконання, з огляду на те, що при виконанні судового рішення та при наявності відкритого виконавчого провадження з приводу виконання такого рішення, виникатимуть питання щодо порядку виконання судових рішень в частині сплати боржником грошових коштів стягувачу, які повинні бути оподатковані у встановленому законом порядку, слід дійти висновку про зазначення у резолютивній частині рішення про те, що сума коштів, яка підлягає стягненню з відповідача, зазначена без відрахування податків і зборів, які підлягатимуть у подальшому утриманню в установленому законом порядку. Так, у ст. 1 Протоколу № 1 вказано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Цей же принцип закріплено і в ст. 41 Конституції України. Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Водночас, аргументи відповідача про те, що укладення між АТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «ФК «Фінілон» Договору переведення боргу від 17.11.2014 р. свідчить, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, суд вважає безпідставним та необґрунтованими, оскільки відповідно в статті 520 ЦК України визначено, що боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Так, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2023 у справі №199/3152/20 (провадження №14-224цс21) зазначено, що договір про переведення боргу від 17.11.2014 р., укладений між Банком та ТОВ «ФК «Фінілон» шляхом використання принципу мовчазної згоди вкладників банку, не створює правових наслідків для позивачів. Саме АТ КБ «Приватбанк», а не ТОВ «ФК «Фінілон» є належним відповідачем у справі. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно з пунктом 1 частини другої, шостої статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: approved