Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позов мотивує тим, що 08.01.2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (Первісний кредитор) та [PERSON] (Позичальник, Боржник, Відповідач) було укладено Договір позики № 7966141 (Договір, Договір позики) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до Розділу 1 Договору, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (Сума позики) в сумі 2000,00 грн, на погоджений умовами Договору строк (Строк Позики), шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від Суми Позики. Відповідно до розділу 2 Договору Позика надається строком на 30 днів. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» свої зобов`язання за Договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника, яку Позичальник вказав при оформленні позики. Відповідач не виконував взяті на себе зобов`язання, чим допустив істотні порушення умов Договору, не повернувши кошти, які були йому надані у вигляді Позики відповідно Договору, та не сплативши відсотки за користування Позикою, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Згідно із отриманою від Первісного Кредитора інформацією, Відповідач в загальній кількості 1 раз оформлював договори позики у ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», попередній договір було повністю виконано, що додатково доводить обізнаність Відповідача з процедурою оформлення та виконання Договору Позики. 11.07.2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (Позивач, Новий кредитор) було укладено Договір факторингу №01.02-36/23 (Договір Факторингу), відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №01.02-36/23, заборгованість [PERSON] за Договором Позики №7966141 станом на дату відступлення склала: 8000,00 грн. Оскільки Новий кредитор жодних додаткових нарахувань не здійснював, станом на дату складання позовної заяви заборгованість за Договором №7966141 від 08.01.2023 року становить: заборгованість за основним боргом - 2000,00 грн, заборгованість по відсотках 6000,00 грн, а всього 8000,00 грн. Крім того, 08.01.2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» (Первісний кредитор) та [PERSON] (Позичальник, Відповідач) було укладено Договір про надання фінансового кредиту №09370-01/2023 (Кредитний договір, Договір) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до Розділу 1 Договору про надання фінансового кредиту, ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти в гривні (кредит) в сумі 15000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 25 днів, базова процентна ставка становить 2,5 % на день. ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника [NUMBER] , яку Позичальник вказав при оформленні кредиту. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 28.07.2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині ТОВ «СВЕА ФІНАНС», Позивач, Новий кредитор) було укладено договір факторингу №28072023, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу №28072023 від 28.07.2023 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором (станом на дату відступлення права вимоги) складає: 58500,00 грн. Оскільки Новий кредитор жодних додаткових нарахувань не здійснював, станом на дату складання позовної заяви заборгованість за Договором №09370-01/2023 від 08.01.2023 року становить: заборгованість за основним боргом - 15000,00 грн, заборгованість по відсотках 43500,00 грн, а всього 58500,00 грн. Також 08.01.2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» (Первісний кредитор) та [PERSON] (Позичальник, Відповідач) було укладено Договір про надання фінансового кредиту №093702-01/2023 (Кредитний договір, Договір) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до Розділу 1 Договору про надання фінансового кредиту, ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти в гривні (кредит) в сумі 15000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 25 днів, базова процентна ставка становить 2,5 % на день. ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника [NUMBER] , яку Позичальник вказав при оформленні кредиту. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 28.07.2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині ТОВ «СВЕА ФІНАНС», Позивач, Новий кредитор) було укладено договір факторингу №28072023, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу №28072023 від 28.07.2023 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором (станом на дату відступлення права вимоги) складає: 58500,00 грн. Оскільки Новий кредитор жодних додаткових нарахувань не здійснював, станом на дату складання позовної заяви заборгованість за Договором №09372-01/2023 від 08.01.2023 року становить: заборгованість за основним боргом - 15000,00 грн, заборгованість по відсотках 43500,00 грн, а всього 58500,00 грн. У зв`язку з цим, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість: за Договором №7966141 від 08.01.2023 року у розмірі 8000,00 грн; за Договором №09370-01/2023 від 08.01.2023 року у розмірі 58500,00 грн.; заборгованість за Договором №09372-01/2023 від 08.01.2023 року у розмірі 58500,00 грн.; судовий збір 2422,40 грн, та 10000,00 грн відшкодування витрат на правничу допомогу (а.с. 1-8). 19.08.2025 представником позивача подано суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить суд не стягувати з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 10000,00 грн, оскільки позивачем було укладено з адвокатом договір про надання безоплатної правової допомоги (а.с.113-119). Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26.08.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову (а.с.125-126). Копію ухвали про відкриття провадження у справі було направлено відповідачу на зареєстровану адресу місця проживання, проте поштові відправлення не були вручені та повернулися до суду (а.с.130-132). У зв`язку з цим, ухвалою суду від 12.09.2025 постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.133). Представник позивача в судове засідання не прибула, однак у позовній заяві просила про розгляд справи без виклику представника позивача. (а.с.7). Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, в тому числі шляхом розміщення оголошення на сайті суду. Тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч.8 ст. 178 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Частиною 1 ст.\~2\~ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ч.1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15\~Цивільного кодексу\~України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. За змістом статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до статті 6\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639\~ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів\~України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1, 2 статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України\~«Про електронну\~комерцію» (далі - Закон). Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3\~Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону). Відповідно до частини 3 статті 11\~Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону). Згідно із частиною 6 статті 11\~Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини 8 статті 11\~Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12\~Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до статті 509\~ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтями 526, 530, 610\~ЦК України та частиною 1 статті 612\~ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до частини 1 статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512\~Цивільного кодексу\~України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) Згідно ч.1 ст.513\~Цивільного кодексу\~України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Частина 1 статті 514\~ЦКУ зазначає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ч.1 ст.\~517\~ЦКУ первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи,які засвідчують права,що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення Відповідно до ч.1 ст.1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Судом встановлено, що 08.01.2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (Первісний кредитор) та [PERSON] (Позичальник, Боржник, Відповідач) було укладено Договір позики № 7966141 (Договір, Договір позики) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с.12-17). Відповідно до Розділу 1 Договору, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (Сума позики) в сумі 2000,00 грн, на погоджений умовами Договору строк (Строк Позики), шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від Суми Позики. Відповідно до пункту 2 Договору Позика надається строком на 30 днів. Відповідно до пункту 4 Договору позики проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» свої зобов`язання за Договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти в сумі 2000,00 грн шляхом їх перерахування на картку позичальника, яку Позичальник вказав при оформленні позики 516874*5692, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес» (а.с.31-32). Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором позики, відсотки за кредитом нараховувалися позичальнику кредитодавцем протягом періоду з 08.01.2023 по 08.05.2023 (121 день). В розрахунку зазначено, що заборгованість відповідача станом на 11.07.2023 становила: заборгованість за основним боргом - 2000,00 грн, заборгованість по відсотках 6000,00 грн, а всього 8000,00 грн (а.с. 29-30). 11.07.2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (Позивач, Новий кредитор) було укладено Договір факторингу №01.02-36/23 (Договір Факторингу), відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №01.02-36/23, заборгованість [PERSON] за Договором Позики №7966141 станом на дату відступлення склала: 8000,00 грн. (а.с. 33-40). Новий кредитор (позивач) жодних додаткових нарахувань за Договором Позики №7966141 від 08.01.2023 не здійснював. Крім того, 08.01.2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» (Первісний кредитор) та [PERSON] (Позичальник, Відповідач) було укладено Договір про надання фінансового кредиту №09370-01/2023 (Кредитний договір, Договір) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с.41-44). Відповідно до Розділу 1 Договору про надання фінансового кредиту, ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти в гривні (кредит) в сумі 15000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 25 днів, базова процентна ставка становить 2,5 % на день. ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти в сумі 15000,00 грн шляхом їх перерахування на картку позичальника [NUMBER] , яку Позичальник вказав при оформленні кредиту, що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» (а.с.54). Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором №09370-01/2023, відсотки за кредитом нараховувалися позичальнику кредитодавцем протягом періоду з 08.01.2023 по 03.05.2023 (116 днів). В розрахунку зазначено, що заборгованість відповідача станом на 18.03.2025 становила: заборгованість за основним боргом - 15000,00 грн, заборгованість по відсотках 43500,00 грн, а всього 58500,00 грн (а.с. 50-53). 28.07.2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині ТОВ «СВЕА ФІНАНС», Позивач, Новий кредитор) було укладено договір факторингу №28072023, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу №28072023 від 28.07.2023 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №09370-01/2023 від 08.01.2023 (станом на дату відступлення права вимоги) складає: 58500,00 грн. (а.с.55-62). Новий кредитор (позивач) жодних додаткових нарахувань за Договором №09370-01/2023 від 08.01.2023 не здійснював. Також 08.01.2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» (Первісний кредитор) та [PERSON] (Позичальник, Відповідач) було укладено Договір про надання фінансового кредиту №093702-01/2023 (Кредитний договір, Договір) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с.63-66). Відповідно до Розділу 1 Договору про надання фінансового кредиту, ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти в гривні (кредит) в сумі 15000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 25 днів, базова процентна ставка становить 2,5 % на день. ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника [NUMBER] , яку Позичальник вказав при оформленні кредиту. ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти в сумі 15000,00 грн шляхом їх перерахування на картку позичальника [NUMBER] , яку Позичальник вказав при оформленні кредиту, що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» (а.с.76). Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором №09372-01/2023, відсотки за кредитом нараховувалися позичальнику кредитодавцем протягом періоду з 08.01.2023 по 03.05.2023 (116 днів). В розрахунку зазначено, що заборгованість відповідача станом на 18.03.2025 становила: заборгованість за основним боргом - 15000,00 грн, заборгованість по відсотках 43500,00 грн, а всього 58500,00 грн (а.с. 50-53). 28.07.2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині ТОВ «СВЕА ФІНАНС», Позивач, Новий кредитор) було укладено договір факторингу №28072023, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу №28072023 від 28.07.2023 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №09372-01/2023 від 08.01.2023 (станом на дату відступлення права вимоги) складає: 58500,00 грн. (а.с. 77-84). Новий кредитор (позивач) жодних додаткових нарахувань за Договором №09372-01/2023 від 08.01.2023 не здійснював. Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитних договорів, непогашення в повному обсязі відповідачем заборгованості за цими договорами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що доказами підтверджено той факт, що відповідачем було укладено кредитні договори, а також те, що відповідачем не оплачено заборгованість по тілу кредиту та відсотках. Також підтверджено перехід права вимоги за цими договорами до позивача. Однак, суд не погоджується з розрахунками відсотків згідно кредитних договорів у зв`язку з наступним. Якщо в зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття «строк дії договору» і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України). Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене, строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання зазначеного зобов`язання. Тобто, належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. При цьому, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Відповідно до ч. 4 ст.263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. Згідно правових висновків, що викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу частини другої статті 1054\~ЦК України та до відносин із комерційного кредиту - в силу частини другої статті 1057 цього Кодексу. Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625\~ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Припис абзацу\~другого частини\~першої статті\~1048\~ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. У разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625\~ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до частини першої, другої статті 18\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» (в редакції, чинній на момент укладення договору) продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 червня 2022 року у справі № 947/25785/19 (провадження № 61-3732св22) зроблено висновок, що: «за змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612\~ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054\~ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048\~ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050\~ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу». Жодних документів, які б підтверджували продовження строку кредитування згідно кредитного договору (договору позики) №7966141 від 08.01.2023, кредитного договору № 09370-01/2023 від 08.01.2023, кредитного договору № 09372-01/2023 від 08.01.2023 - суду надано не було. Таким чином, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Наведене підтверджує, що нарахування процентів за понадстрокове користування позикою є неправомірним, а позовна вимога у цій частині не підлягає задоволенню. Строк кредитного договору (договору позики) №7966141 від 08.01.2023 визначено 30 днів. Згідно умов договору процентна ставка за перший день користування позикою становить 37,21% (744,20 грн), процентна ставка за наступні дні користування позикою становить 2,5% в день (2000,00 грн * 2,5% * 29 = 1450,00 грн.). Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по відсотках за договором №7966141 від 08.01.2023 в сумі 2194,20 грн (744,20 грн + 1450,00 грн). Строк кредитного договору № 09370-01/2023 від 08.01.2023 визначено 25 днів. Згідно умов договору процентна ставка за користування позикою становить 2,5% в день (15000,00 грн * 2,5% * 25 = 9375,00 грн.). Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по відсотках за договором № 09370-01/2023 від 08.01.2023 в сумі 9375,00 грн. Строк кредитного договору № 09372-01/2023 від 08.01.2023 визначено 25 днів. Згідно умов договору процентна ставка за користування позикою становить 2,5% в день (15000,00 грн * 2,5% * 25 = 9375,00 грн.). Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по відсотках за договором № 09372-01/2023 від 08.01.2023 в сумі 9375,00 грн. Оцінивши досліджені\~докази в\~їх сукупності,\~враховуючи,\~що відповідач\~істотно порушив\~умови кредитних\~договорів,\~а,\~зокрема,\~у встановленому\~порядку та\~строки не\~погашено кредит\~та проценти\~за користування\~ним,\~суд дійшов\~висновку,\~що позовна\~заява підлягає\~частковому задоволенню,\~а з\~відповідача на\~користь позивача\~підлягає стягненню\~заборгованість на загальну суму 52944,20 грн, в тому числі: -заборгованість за Кредитним договором (договором позики) №7966141 від 08.01.2023 року на загальну суму 4194,20 грн, в тому числі: заборгованість за основним боргом - 2000,00 грн, заборгованість по відсотках 2194,20 грн; -заборгованість за Кредитним договором № 09370-01/2023 від 08.01.2023 на загальну суму 24375,00 грн, в тому числі: заборгованість за основним боргом - 15000,00 грн, заборгованість по відсотках 9375,00 грн; -заборгованість за Кредитним договором № 09372-01/2023 від 08.01.2023 на загальну суму 24375,00 грн, в тому числі: заборгованість за основним боргом - 15000,00 грн, заборгованість по відсотках 9375,00 грн. В задоволенні решти позову слід відмовити за безпідставністю. Відповідно до ч. 1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційну розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1026,13 грн. (2422,40 грн. х 42,36%) сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved