Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» звернувся до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , у якому просить: 1) стягнути із [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 101772,42 грн; 2) стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» сплачений судовий збір та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 9200 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 16.08.2021 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2037215665, за умовами якого банк надав позичальнику кредит на споживчі потребі з фіксованою ставкою 36% за користування кредитом. Загальний розмір кредиту 58688,00 грн. В свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла кредитна заборгованість, станом на 21.06.2024 у розмірі 101772,42 грн. 21.06.2024 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу № 21/06/24, на підставі якого було відступлено права вимоги за кредитним договором до відповідачки, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу нового кредитора за кредитним договором № 2037215665 від 16.08.2021. Наявність заборгованості змусила позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 09 червня 2025 позовну заяву ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено у справі судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві та поданій до суду письмовій заяві просив розглянути справу без його участі, повідомив, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачка в судове засідання повторно не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подала, відзиву на позов не подала. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно зі\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, повторно не з`явилася в судове засідання, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачки та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що 16.08.2021 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2037215665, за умовами якого банк надає, а [PERSON] отримує кредит на споживчі цілі у розмірі 56000,00 грн, та 2688,00 грн на придбання послуг зі страхування у продавця 1 «Страхування від нещасного випадку», загальний розмір кредиту 58688,00 грн, з процентною ставкою 36% річних, на строк до 16.08.2026 року. Згідно умов договору [PERSON] зобов`язалась щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення заборгованості. Вказаний договір [PERSON] підписала власноручним підписом. Відповідно до розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, станом на 21.06.2024 за кредитним договором № 2037215665 від 21.08.2021 [PERSON] має заборгованість в розмірі 101772,42 грн, а саме: 47999,36 грн - заборгованість за тілом кредиту, 39736,4 6 грн - заборгованість за відсотками, 14036,60 грн заборгованість за комісією. З копії договору факторингу № 21/06/24 від 21.06.2024 року встановлено, що АТ «ОТП Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» право вимоги, зокрема, за кредитним договором № 2037215665 від 21.08.2021. Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» до суду за захистом своїх прав. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1062 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої\~статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Разом з тим, суд зауважує, що відповідно до вимог статей\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України\~передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до\~статті 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша\~статті 95 ЦПК України). Відповідно до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого\~статтею 12 ЦПК України\~доведення умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 751/861/17 (провадження № 61-28582ск18). З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] 16.08.2021 року укладено кредитний договір № 2037215665 у письмовій формі. Як передбачено умовами кредитного договору № 2037215665 АТ «ОТП Банк» надає позичальнику, а позичальник отримує кредит у загальному розмірі 58688,00 грн Підставою бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти господарських операцій і повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо-безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»). На підтвердження наявності у [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 2037215665 від 16.08.2021 позивачем надано до матеріалів справи розрахунок заборгованості та виписку з особового рахунку позивачки. В позовній заяві ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» вказало, що на виконання своїх зобов`язань за кредитним договором банком було видано кредит відповідачці у сумі 58688 грн, що підтверджується випискою по рахунку, що додається до позовної заяви. Разом з тим, з наданої виписки по особовому рахунку [PERSON] не вбачається надходження відповідачці кредитних коштів. Позивачем не надано доказів на підтвердження передачі ТОВ «ОТП Банк» грошових коштів [PERSON] у кредит, що встановлено умовами вказаного договору. З наданої позивачем виписки по особовому рахунку [PERSON] вбачається лише фінансові операції з 30.09.2021, хоча кредитний договір було укладено 16.08.2021. Суд зауважує, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» не було подано клопотання про витребування судом доказів щодо підтвердження перерахування кредитних коштів відповідачці. Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів перерахування кредитних коштів (або надання готівкою) відповідачці [PERSON] , як це передбачено умовами кредитного договору № 2037215665 від 16.08.2021. Враховуючи викладене, аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що у задоволені позовних вимог необхідно відмовити. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~у зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed