Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] , за якою просить: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 21 червня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського району управління юстиції у місті Херсоні, про що складено відповідний актовий запис за №297. В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що позивач, [PERSON] та відповідач [PERSON] , зареєстрували шлюб 21 червня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського району управління юстиції у місті Херсоні, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 18 листопада 2008 року. У даному шлюбі народився діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що протягом останнього року шлюбні відносини між позивачем та відповідачем поступово погіршились та вважає, що подружнє життя не склалося через різні характери та погляди на життя, які призводять до постійних суперечок. Зазначає, що шлюбні відносини існують тільки формально, проживають окремо та не ведуть спільне господарство. Строк на примирення позивач просить не надавати. За ухвалою від 12.09.2025 року вищезазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. 14 жовтня 2025 року на адресу суду надійшла заява від позивача [PERSON] , про проведення розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, згідно якої проти задоволення позову не заперечує та просить шлюб розірвати. Судове засідання у справі було призначене на 14 жовтня 2025 року на 16 год. 00 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 21 червня 2008 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~був укладений\~шлюб,\~який зареєстрований\~відділом реєстрації\~актів цивільного\~стану Дніпровського\~району управління\~юстиції у\~місті Херсоні,\~про що\~складено відповідний\~актовий запис\~за №\~297\~від 21.06.2008\~року. [INFO] в даному шлюбі у сторін народилась дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [INFO] в даному шлюбі у сторін народилась дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Як стверджує\~позивач, на даний час шлюбні відносини між ним та відповідачем [PERSON] припинено, їхня сім`я існує тільки формально, проживають окремо та спільне господарство не ведуть, а відтак строк на примирення просить не надавати. Відповідно до ч. 1 ст. 21\~СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. У відповідності зі ст.\~110\~Сімейного Кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст.\~112\~Сімейного Кодексу\~України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч. 3 ст. 105\~Сімейного Кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] , слід розірвати. Згідно із ст. 141 ЦПК України витрати із сплати судового збору слід покласти на відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 56, 110, 112 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved