Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

У липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовано тим, що 07.11.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю « Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим персональним ідентифікатором було укладено кредитний договір № 568445960, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 12450,00 грн. шляхом зарахування коштів на банківську карту № [NUMBER] . На підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, право вимоги за названим кредитним договором перейшло від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» до ТОВ «Таліон Плюс». Згодом було укладено договір факторингу № 31/0724-01 від 31.07.2024, право вимоги за названим кредитним договором перейшло від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс». І врешті за договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 право вимоги за вищевказаним договором перейшло від ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ». Відповідач належним чином умови кредитного договору не виконав, що призвело до утворення заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 59407,72 грн, з яких заборгованість по кредиту становить 12450,00 грн., заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 46957,72 грн., які разом з судовим збором і витратами на професійну правничу допомогу ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» просило стягнути з відповідача. Ухвалами Шевченківського районного суду м. Харкова від 17.07.2025 та 30.07.2025 позовну заяву було залишено без руху у зв`язку з недодержанням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України. 08.08.2025 до суду за допомогою ЄСІТС надійшла заява про усунення недоліків. Після усунення недоліків ухвалою Шевченківський районний суд м. Харкова від 11.08.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, також було встановлено строки для реалізації права сторін на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. У позовній заяві представник позивача просив розглянути справу за його відсутності, позов задовільнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідача було повідомлено про дату, час та місце судового розгляду шляхом оголошення, однак, він в судові засідання не з`явився, причини не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Від сторін не надходило заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. За таких обставин судом, згідно ч. 2 ст. 247, ст.ст. 280-281 ЦПК України, постановлено ухвалу про розгляд справи у заочному порядку, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Матеріали справи свідчать, що 07.11.2023 ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» на ім`я [PERSON] було оформлено договір кредитної лінії № 568445960 (далі за текстом Кредитний договір) в електронній формі, відповідно до умов якого останньому має бути надано кредит в сумі 12450,00 грн. на споживчі потреби на умовах зворотності, строком до 07.12.2028 із сплатою стандартної ставки 2,05 відсотків на день та зниженої - за умови дотримання графіку та продовження дисконтного періоду 2,05 відсотки на день, після закінчення дисконтного періоду проценти нараховуються за процентною ставкою 2,98 відсотки в день від суми залишку Кредиту (п. 2.1 п.п.7.2 7.3, пп. пп. 8.3.1, 8.3.2, п. 8.4 Кредитного договору). Акцепт оферти позичальником - підписання Кредитного договору відбулося Одноразовим ідентифікатором: RPNN-5697 відправленого смс-повідомленням на телефон: 0687286975 про що надано довідку щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА". Текст договору містить вказівку на підписання його одноразовим ідентифікатором - RPNN-5697. Кошти за кредитним договором мали бути перераховані на рахунок до картки № [NUMBER] (п. 5.1 Кредитного договору). Для перерахування коштів ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» складено платіжне доручення № 7a3ef522-d311-42d4-bacf-ee1741b15c88 про перерахування коштів на ім`я [PERSON] у розмірі 12450,00 грн. Довідкою ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» від 23.05.2025 повідомило, що ініціювавло перерахування коштів за Кредитним договором. Однак, згідно письмових пояснень ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» останнє не надає фінансових платіжних послуг та не може надати документів, що посвідчують переказ коштів. Разом з позовною заявою, позивачем було подано клопотання про витребування інформації у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з приводу зарахування коштів на картковий рахунок особи, що не є відповідачем в даній справі [PERSON] . В задоволенні даного клопотання при відкритті провадження у справі було відмовлено. 28.11.2018 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (далі - Фактор) та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (далі Клієнт) укладено Договір факторингу № 28/1118-01 згідно з умовами якого Фактор передав грошові кошти в розпорядження Клієнта, а Клієнт відступив Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Пунктом 4.1 Договору факторингу передбачено, що перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Реєстру згідно Додатку. За п. 8.1 та 8.2 Договору факторингу, Договір набирає чинності з моменту його укладення Сторонами та діє до 28.11.2019. Додатковими угодами № 19 від 28 листопада 2019 року, № 26 від 31 грудня 2020 року та № 27 від 31 грудня 2021 року, № 31 від 31 грудня 2022 року, № 32 від 31 грудня 2023 року внесено зміни до вказаного договору факторингу, відповідно до яких, зокрема, строк його дії було продовжено до 31 грудня 2024 включно. 18.01.2024 на виконання п.2.1 Договору факторингу № 28/1118-01 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було складено та підписано реєстр права вимоги № 263, за яким передані (відступлені) права вимоги до [PERSON] за Кредитним договором у загальному розмірі 26758,84грн, з яких тіло кредиту 1245,00 грн, відсотки 14308,84 грн. Дані суми відповідають розрахунку заборгованості, складеному ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за відповідачем. 31.07.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (далі Фактор) та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (далі Клієнт) укладено Договір факторингу № 31/0724-01 згідно з умовами якого право вимоги відійшло до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». За п. 8.1 та 8.2 Договору факторингу, Договір набирає чинності з моменту його укладення Сторонами та діє до 31.12.2024 з дня його укладення. 04.06.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та Позивач уклали Договір факторингу № 04/06/25-Ю відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Пунктом 1.2 договору факторінгу № 04/06/25-Ю передбачено перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатком № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Вказаний акт було підписано 04.06.2025. За правилом частинипершоїстатті205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до статті6\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частинапершастатті627 ЦК України). За змістом статей626,628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиноюпершоюстатті638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частинадругастатті639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639\~ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу\~України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті205,207 ЦК України). У статті526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частинапершастатті1048 ЦК України). Частиноюдругоюстатті1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Згідно з пунктом 6 частинипершоїстатті3\~Закону України\~"Про\~електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). За правилами частини дванадцятої статті11\~Закону України\~"Про\~електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття12\~Закону України\~"Про\~електронну комерцію" визначає, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є, зокрема, використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до частини 1 статті 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до приписів статті 1078\~ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, що одноразовий ідентифікатор - RPNN-5697 направлявся на телефон, що належить [PERSON] . Не містить справа на момент її розгляду доказів належності картки № [NUMBER] відповідачу та первинних документів про зарахування на рахунок до даної картки коштів, передбачених Положенням про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75. Позивачем такі докази не надано та не заявлялося клопотання щодо такої інформації відносно [PERSON] . У пункті 3 частини 2 статті 129\~Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Частиною третьою статті 12\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України.). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Статтею 80\~ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що позивачем не доведено отримання одноразового ідентифікатора відповідачем та, відповідно, й підписання останнім таким ідентифікатором кредитного договору, зарахування кредитних коштів на картку і належність цієї картки саме відповідачу в позові слід відмовити. За правилами ст. 133, ч.ч. 1-2 ст. 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Отже, судові витрати, до яких входить судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу, відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed