Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що між нею позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] 06.05.2006 року був\~укладений шлюб. Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Також вказує, що протягом останніх років стосунки між подружжям розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. З 31 серпня 2025 року сторони проживають окремо. Кожен із подружжя, живе своїми інтересами, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Спільні плани на майбутнє не будують. Фактично їх сім`я припинила своє існування із лютого 2025 року. Рішення про розірвання шлюбу у сторін взаємне, виважене та остаточне, а тому строку для примирення позивачка просить не надавати. Спір про поділ спільного майна подружжя буде вирішено у іншому провадженні. Тому, позивачка просить їх з відповідачем шлюб розірвати та судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Скляренко В.М. від 17.09.2025р. відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась. При цьому, 17.09.2025р. подала до суду заяву (надійшла до суду 18.09.2025р.) з проханням розглянути справу №711/8566/25 за її позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу без її участі та одночасно вказала, що на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] також не з`явився, однак, 18.09.2025р. подав до суду письмовий відзив, в якому вказав, що просить справу розглядати без його участі, а також просить прийняти рішення у даній справі відповідно до волевиявлення позивачки. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно зі ст. 110 СК, один з подружжя має право пред`явити до суду позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що 06.05.2006р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований виконкомом Обавської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис №03. Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На даний час подружні відносини між сторонами не підтримуються, шлюб носить формальний характер. Сторони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Враховуючи викладені вище обставини, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, оскільки її перебування у шлюбі з відповідачем не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, а за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про відшкодування позивачці судових витрат, суд зазначає наступне. Судові витрати по справі складаються з витрат позивачки з оплати судового збору, сплаченого за подання позову в розмірі 1\~211,20 грн. /а.с. 1/. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивачки задоволені повністю, відповідно понесені нею витрати у вигляді судового збору у розмірі 1\~211,20 грн., на підстав п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК, підлягають до стягнення із відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved