Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , у якому зазначила, що 10.07.2010 року між ними був зареєстрований шлюб Терешківською сільською радою Полтавського району Полтавської області, актовий запис № 04. Просить розірвати шлюб, оскільки шлюбні стосунки припинені, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведуть. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 20.08.2025 року відкрито провадження у справі та призначений судовий розгляд. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] також надіслав заяву про розгляд прави у його відсутність. Позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 10.07.2010 року Терешківською сільською радою Полтавського району Полтавської області, актовий запис № 04 (а.с. 4). Підстав для збереження шлюбу між сторонами судом не встановлено. Спору щодо нажитого в шлюбі майна сторони не заявляли. Згідно п. 10 роз`яснень ППВС України № 378 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ч. 1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст.\~55\~СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст.\~105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази, судом з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя. За такого, суд вважає, що сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому згідно зі ст.ст. 110, 112\~СК України позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved