Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

У травні 2025 року ТОВ\~\~ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості.\~ В обґрунтування позову зазначено, що 02.03.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (даліТОВ «Мілоан», Товариство) та [PERSON] уклали кредитний договір №9910327, відповідно до умов якого Товариство зобов`язується надати позичальникові кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за його користування. 29 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №108-МЛ, згідно з яким до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №9910327. Оскільки після відступлення ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права вимоги до [PERSON] остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просить суд стягнути на свою користь 13045,04 грн заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області від 18.06. 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, надано відповідачу 15-денний строк для подання відзиву. Розгляд справи двічі відкладався через неявку відповідача, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, проте остання в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов суду не надала, причини неявки суду не повідомила. Позивач - ТОВ «ФК «Кредит -Капітал»\~ належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду,\~ подав до суду заяву, у якій просить розглядати справу без його представника, не заперечує проти ухвалення заочного рішення . Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання без повідомлення причини такої неявки, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Ураховуючи наведені обставини, думку позивача щодо можливості розгляду справи у заочній процедурі, суд ухвалив рішення здійснювати розгляд справи без участі сторін з ухваленням за наслідками такого розгляду заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Судом встановлено наступні фактичні\~ обставини у справі. ТОВ «Мілоан», ТОВ «ФК Кредит-Капітад» є юридичними особами, які мають право на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, що підтверджується доданими до позовної заяви доказами. 02 березня 2024 року ТОВ «Мілоан» та [PERSON] уклали договір про споживчий кредит №9910327, згідно\~ з яким Товариство надало\~ [PERSON] \~ кредит у розмірі 4000 грн 00 коп з 02.03.2024 року строком на 105 днів, кінцевим терміном повернення -\~\~ 15.06.2024 року, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти\~ за денною процентною ставкою 2,43% за його користування та комісію за його надання (а.с. 10-11). Договір споживчого кредитування укладений\~ шляхом акцептування кредитором анкети- заяви відповідача, підписання в електронній формі в особистому кабінеті позичальника договору, створеному в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний через офіційний сайт (а.с. 13, 11-12 зв.б.).\~ Підписанням\~ за допомогою\~ одноразового ідентифікатора 681370 кредитного договору, паспорту споживчого кредиту відповідач підтвердив, що ознайомлений з інформацією, необхідною для порівняння різних пропозицій кредитодавця, схемами кредитування, з метою прийняття обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору. Правила кредитування ТОВ «Мілоан» розміщені на сайті є публічною частиною договору, до якої позичальник приєднався. Відповідно до договору відступлення права вимоги № 108-МЛ\~ від 29.07.2024 ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит №9910327, що підтверджується витягом з реєстру боржників (а.с. 16 з.б. - 27). Як убачається із виписки з особового рахунка за кредитним договором №9910327 від 02.03.2024 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 13 045 грн, з яких: 3320 грн прострочена заборгованість за сумую кредиту, 9045,04 грн - прострочена заборгованість за відсотками, 680 грн - прострочена заборгованість за комісією (а.с. 16). Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку ( ст. 509 Ц К України) Сторонами у зобов`язанні є і боржник і кредитор ( ст. 510 Ц К України). Відповідно до ст. 526 ЦК України\~ зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Укладення договору є підставою для виникнення зобов`язань (ч.2 ст.11 ,ч.2 ст. 509 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (\~ ч.1 ст.1054 ЦК України). Договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором ( п.1-1 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживне кредитування». Кредитодавцем\~ у розумінні зазначеного Закону є банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право надавати споживчі кредити ( п.7 ч.1 ст. 1 Закону «Про споживче кредитування»). Порядком споживчого кредитування передбачено, що кредитодавець встановлює можливість укладення договору про споживчий кредит на підставі відповідного запиту (заяви) споживача, у тому числі з використанням засобів дистанційного зв`язку, та оцінки кредитоспроможності споживача (ч.2 ст. 14 Закону України «Про споживне кредитування»). Відповідно до Закону «Про споживче кредитування» та Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» такий договір може укладатися шляхом приєднання, коли він складається із індивідуальної і публічної частини договору (ст.\~ 634 ЦК України, ч.2 ст. 13 Закону «Про споживче кредитування», ч.5 ст. 9 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії»). Положеннями ЦК України, які застосовуються до кредитного договору, передбачено, що такий договір є укладеним з моменту передання грошей.\~ Позичальник зобов`язаний повернути\~ грошові кошти у такій самій сумі\~ у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1046 ЦК України ст.1049 ЦК України). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, серед іншого,\~ внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України). Згідно з вимогами Закону України «Про споживче кредитування» відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит допускається фінансовій установі, яка відповідно до закону має право надавати кошти у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, та/або послуги з факторингу (ч.2 ст. 18 Закону України «Про споживче кредитування»). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) ( ч.1 ст.1077 ЦК України). Ураховуючи, що на підставі наданих доказів встановлено, що [PERSON] не виконує взяті на себе зобов`язання щодо повернення отриманих коштів за укладеним договором про споживчий кредит, право вимоги за якими перейшло до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»», суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення заборгованості. Визначаючи розмір заборгованості, суд виходить з наступних міркувань. Законом України 22 листопада 2023 року № 3498-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 року (далі Закон № 3498-IX),\~ статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною 5, якою встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1 %. Метою таких змін законодавець визначив необхідність захисту споживачів від надмірного кредитного навантаження. Водночас перехідними положеннями Закону № 3498-IX доповнено пунктом 17 Прикінцеві та перехідні положення Закону «Про споживче кредитування», згідно з яким\~ встановлено, що тимчасово протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Пунктом 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №\~ 3498-IX\~\~\~ передбачено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону, яким і були внесені, серед іншого, ці зміни, поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом».\~ Закон № 3498-IX набрав чинності 24.12.2023 року. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір кредитування, який є предметом спору у цій справі, укладений 02.03.2024 року, тобто після набрання чинності Законом № 3498-IX, тому у цих правовідносинах слід застосувати положення частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» у редакції, чинній на час їх виникнення. Нарахована позивачем сума процентів за користування кредитними коштами узгоджується з вимогами Закону України «Про споживче кредитування» (п.5 ст. 8 Закону), тому сума заборгованості є обґрунтованою. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved