Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову вказувало на те, що між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] укладено кредитні договори: кредитний договір № 2001569403901 від 06.03.2020, за яким позичальнику видано кредит у сумі 9997,55 грн.; кредитний договір № 1001807926801 від 05.02.2021, за яким позичальнику видано кредит у сумі 10000,00 грн.; кредитний договір № 1010127987 від 22.06.2021, за яким позичальнику видано кредит у сумі 10000,00 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 09.04.2025 становить: по кредитному договору від 06.03.2020 № 2001569403901 18377,70 грн., з яких: 9997,55 грн. заборгованість за кредитом; 8380,15 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією; по кредитному договору від 05.02.2021 № 1001807926801- 9783,09 грн., з яких: 4997,99 грн. заборгованість за кредитом; 1,31 грн. заборгованість процентами; 4783,79 грн. заборгованість за комісією; по кредитному договору від 22.06.2021 № 1010127987- 12126,54 грн., з яких: 7041,64 грн. заборгованість за кредитом; 1,90 грн. заборгованість процентами; 5083,00 грн. заборгованість за комісією; Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 09.04.2025 складає 40287,33 грн. Позивач направив письмові вимоги відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Оскільки позичальник добровільно заборгованість не сплатив, АТ «ПУМБ» просило суд стягнути заборгованість з відповідача в розмірі 40287,33 грн. та сплачений судовий збір. Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 28.07.2025 відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, в позовній заяві прохала розглядати справу за її відсутності, не заперечила щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, відзив не подав, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких клопотань на адресу суду від нього не надходило. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст.ст.247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів без фіксації судового процесу. Дослідивши подані представником позивача документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступних висновків. 06.03.2020 між позивачем АТ «ПУМБ» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 2001569403901, на підставі заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 10000,00 гривень. Договір підписаний відповідачем, а також підписано паспорт споживчого кредиту. Крім того, 05.02.2021між позивачем АТ «ПУМБ» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 1001807926801, на підставі заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 10000,00 гривень. Договір підписаний відповідачем, а також підписано паспорт споживчого кредиту. Також, 22.06.2021 між позивачем АТ «ПУМБ» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 1010127987, на підставі заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 10000,00 гривень. Договір підписаний відповідачем, а також підписано паспорт споживчого кредиту. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 06.03.2020 № 2001569403901, сума заборгованості відповідача за кредитом станом на 09.04.2025 становить 18377,70 грн., з яких: 9997,55 грн. заборгованість за кредитом; 8380,15 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 05.02.2021 № 1001807926801, сума заборгованості відповідача за кредитом станом на 09.04.2025 становить 9783,09 грн., з яких: 4997,99 грн. заборгованість за кредитом; 1,31 грн. заборгованість процентами; 4783,79 грн. заборгованість за комісією. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 22.06.2021 № 1010127987, сума заборгованості відповідача за кредитом станом на 09.04.2025 становить 12126,54 грн., з яких: 7041,64 грн. заборгованість за кредитом; 1,90 грн. заборгованість процентами; 5083,00 грн. заборгованість за комісією. Позивачем 10.04.2025 за вих. № КНО-44.2.2/580 на адресу відповідача направлено вимогу про погашення заборгованості за вищевказаними договорами, проте вимога залишена відповідачем без відповідного реагування. Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачем не надано. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Банк свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1 статті 612 ЦК України зазначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідач скористалася наданими кредитами, проте зобов`язання належним чином за договорами не виконала, в результаті чого виникла заборгованість. Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, відповідачем умови договорів належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення заборгованості за кредитом, проценти за його користування. Відповідно до розрахунків заборгованості, наданих позивачем, з якими погоджується суд, відповідач внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань має заборгованість: за кредитним договором від 06.03.2020 № 2001569403901 у розмірі 18377,70 грн., з яких: 9997,55 грн. заборгованість за кредитом; 8380,15 грн. заборгованість процентами; за кредитним договором від 05.02.2021 № 1001807926801 у розмірі 4999,30 грн., з яких: 4997,99 грн. заборгованість за кредитом; 1,31 грн. заборгованість процентами; за кредитним договором від 22.06.2021 № 1010127987 у розмірі 7043,54 грн., з яких: 7041,64 грн. заборгованість за кредитом; 1,90 грн. заборгованість процентами. Що стосується позовних вимог про стягнення комісії за кредитним договором від 05.02.2021 № 1001807926801 у розмірі 4783,79 грн., а також за кредитним договором від 22.06.2021 № 1010127987 у розмірі 5083,00 грн., суд вважає в цій частині позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно п.4 кредитного договору від 05.02.2021 № 1001807926801 зазначено, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить 3,99%. Згідно п.5 кредитного договору від 22.06.2021 № 1010127987 зазначено, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить 2,99%. Проте, ці вимоги не підлягають задоволенню, бо стягнення комісії, пов`язаної з обслуговуванням безпосередньо цих кредитів, суперечать положенням статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Як наголошено у висновках Верховного Суду України в постановах від 16 листопада 2016 року (справа № 6-1746цс16), від 06 вересня 2017 року (справа № 6-2071цс16) і підкреслено у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року (справа № 666/4957/15-ц), з посиланням на пункт 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, зміст якого кореспондується до ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що до змісту складової частини вказаних кредитних договорів було закладено умови з виплати позичальником комісії, зокрема за обслуговування кредитної заборгованості, як за дії, вчинювані на власну користь Банком, що є нікчемними та не потребують визнання їх недійсними, а тому відсутні підстави для стягнення заборгованості за комісією у загальному розмірі 9866,79 гривень. Отже, підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 06.03.2020 № 2001569403901 у розмірі 18377,70 грн., заборгованість за кредитним договором від 05.02.2021 № 1001807926801 у розмірі 4999,30 грн. та заборгованість за кредитним договором від 22.06.2021 № 1010127987 у розмірі 7043,54 грн., що разом складає 30420,54 гривень, а у стягненні комісії за кредитним договором від 05.02.2021 № 1001807926801 у розмірі 4783,79 грн. та за кредитним договором від 22.06.2021 № 1010127987 у розмірі 5083,00 грн. відмовити. Згідно зі ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог 5487,46 грн. (75,51 % від 7267,20 грн. сплаченого судового збору).

Outcome: partial