Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за проживання у гуртожитку у розмірі 46 617, 29 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником гуртожитку за адресою [ADDRESS] , в той час як відповідач зареєстрований та проживає за адресою в кімнаті [ADDRESS] та за відповідачем утворилась заборгованість за проживання у гуртожитку - а саме за послуги з проживання, та компенсацію за вартість спожитих комунальних послуг, у сумі 50 538,21 грн. 10.04.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. 04.07.2025 ухвалою суду призначено справу до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін. Представник позивача просив розглянути справу у його відсутність, на задоволенні позову наполягає, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач повідомлявся у встановленому законом порядку про місце, день та час проведення судового розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не направив. Відповідно до приписів ст. ст. 280-282 ЦПК України суд доходить до висновку про можливість проводити судовий розгляд цивільної справи у заочному порядку за відсутності відповідачів та третіх осіб, а також представників позивача, та за наслідками судового розгляду ухвалити заочне судове рішення. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши позов, судом встановлені наступні обставини та суд дійшов до наступних висновків: Приватне акціонерне товариство «Трест «Київміськбуд-2» є власником гуртожитку по [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом на право власності від 18.09.1998 р. серія [NUMBER] та Інформаційна довідка з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 69360404 від 29.09.2016. [PERSON] зареєстрований та проживає в кімнаті [ADDRESS] . Позивач виставляє Відповідачу квитанції з оплати за проживання в гуртожитку на підставі Постанови КМУ №498 від 20.06.2018 «Про затвердження Примірного положення про користування гуртожитками», Положення про гуртожитки ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» затвердженого наказом №18/1 від 03.02.2021р. генерального директора ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2», Положення про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку підприємства, затвердженого наказом №2/1 від 02.01.2024. Так, на підставі Постанови КМУ "Про затвердження Примірного положення про користування гуртожитками" №498 від 20.06.2018 та Положення про гуртожитки ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2», Позивач кожного місяця надає всім мешканцям гуртожитку щомісячні Повідомлення на сплату за проживання в гуртожитку, в якому визначається компенсація фактично понесених Позивачем витрат: - на комунальні послуги, а саме: вивіз сміття (компенсація даної витрати розраховується на кількість осіб, що фактично проживають в гуртожитку); газ (компенсація витрати розраховується на кількість осіб, що фактично проживають в гуртожитку); електроенергія (компенсація витрати розраховується на кількість осіб, що фактично проживають в гуртожитку); холодна і гаряча вода та водовідведення (компенсація витрати розраховується на кількість осіб, що фактично проживають в гуртожитку); теплова енергія ( компенсація даної витрати розподіляється на опалювальну площу 1 кв.м., розрахунок включає в себе площу кімнати, помноженої на коефіцієнт місць загального користування); - на утримання і експлуатацію гуртожитку та прибудинкової території, які розраховуються по фактично понесеним витратам Позивача (компенсація витрати розраховується на площу житлових кімнат та нежитлових приміщень гуртожитку із розрахунку на 1 кв.м. , розрахунок включає в себе площу кімнати). За період з 01.01.2020 по 31.06.2024 за Відповідачем рахувалася заборгованість за проживання в гуртожитку на суму 42 651,43 грн. Згідно заяви Відповідача від 16.07.2024, між Позивачем та Відповідачем було укладено 16.07.2024 Договір реструктуризації заборгованості за проживання в гуртожитку №16/07/24 на суму боргу 42 651,43 грн. Згідно п.2 Договору, Відповідач повинен був сплатити на користь Позивача рівними частинами всю суму заборгованості у розмірі 42 651,43 грн. до 01.05.2025. На виконання даного Договору, Відповідач сплатив на користь Позивача наступні платежі: -18.07.2024 - 6651,43 грн. -11.09.2024 - 4000,00 грн. Оскільки Відповідач не виконав свої зобов`язання за Договором реструктуризації заборгованості за проживання в гуртожитку №16/07/24 та не сплачував поточні нарахування за проживання в гуртожитку, Позивач 03.03.2025 направив на його адресу Повідомлення про розірвання даного Договору. За період з липня 2024 по січень 2025 року включно, Позивачем було виставлено Відповідачу Повідомлення на сплату за проживання в гуртожитку за даний період на суму 16057,10 грн. Оплата була проведена лише 24.08.2024 на суму 1 439,81 грн. Згідно до акту звірки, станом на 11.03.2025р. заборгованість Відповідача на користь Позивача по поточним нарахуванням за період з липня 2024 по січень 2025 становить - 14617,29 грн. Звертаємо увагу суду що, Відповідач підписав Договір реструктуризації заборгованості за проживання в гуртожитку №16/07/24 від 16.07.2024, згідно якого він визнав наявність заборгованості за проживання станом на 30.06.2024 у розмірі 42 651,43 грн. Відповідач за період з липня 2024 по лютий 2025 років два рази здійснила оплату за Договором реструктуризації: -18.07.2024 - 6651,43 грн. -11.09.2024 - 4000,00 грн. Враховуючи часткову оплату на суму 10651,43 грн., станом на день звернення до суду заборгованість Відповідача за проживання в гуртожитку становить - 46 617,29 грн. Будь яких доказів, на спростування вказаного розміру заборгованості відповідач до суду не направив. За приписами ч.ч.1,2 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 127 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Частиною 1 статті 130 ЖК України передбачено, що порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Постановою КМ України від 20.06.2018 року № 498 затверджено Примірне положення про користування гуртожитком ( далі - Примірне положення), яке визначає порядок користування гуртожитками: жилою площею, жилими та іншими приміщеннями в них, дія якого поширюється на всі гуртожитки незалежно від форми власності та п 1.1. якого передбачено, що наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом. Складовою частиною плати за проживання в гуртожитку є компенсація витрат фактично спожитих комунальних послуг мешканцями гуртожитку та компенсація витрат на утримання та експлуатацію будівлі гуртожитку та його прибудинкової території. Обов`язок сплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами з постачальниками та виробниками таких послуг, покладено на споживача п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. У ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом безспірно встановлено, що фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданою суду довідкою про нарахування та сплату послуг за утримання житла та комунальних послуг. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Оцінивши надані позивачем докази щодо наявності заборгованості, суд вважає, що позивач обґрунтовано нарахував зазначені суми, тому позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028 гривень.

Outcome: approved