Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій заявник просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між позивачем та відповідачем Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що 01.08.2014 складено відповідний актовий запис № 1602. Позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані тим, що спільне життя подружжя не склалося з причин відсутності взаєморозуміння, байдужості до життя та проблем кожного. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, перебування у шлюбі та його збереження суперечить інтересам сторін. У позовній заяві зазначено про відсутність потреби у наданні часу на примирення. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви передані на розгляд судді Чорнусі Ю.В. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05.06.2025 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу для усунення недоліків строк десять днів з дня отримання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. Позивач усунув недоліки позовної заяви, визначені ухвалою суду від 05.06.2025, у встановлений судом строк. Ухвалою суду від 25.06.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10.09.2025 здійснений перехід від розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначене судове засідання у справі на 14.10.2025. У судове засідання 14.10.2025 з`явився позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] . Позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, відповідачка зазначила, що якщо відповідач має намір розірвати шлюб, вона не може нічого вдіяти. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, надавши оцінку доказам, наявним у справі матеріалам, вислухавши доводи сторін, суд дійшов наступних висновків. Суд встановив, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 01.08.2014, про що 01.08.2014 складено відповідний актовий запис № 1602. Шлюб зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07.05.2025, виданого повторно Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] ; дружини - [PERSON] (а. с. 4). Відповідно до наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про народження (а.с. 13) серії [NUMBER] від 02.12.2015 у подружжя від шлюбу народилась дитина [PERSON] , [INFO] , про що 02.12.2015 складено відповідний актовий запис № 12243, місце державної реєстрації: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції. Позивач [PERSON] виявив бажання розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] . Відповідач правом на подання відзиву не скористалась, із вимогами про надання строку на примирення до суду не зверталась. Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються, відповідно до ч. 3 ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Приписами ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 2-4 ст. 56 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, проте, як встановив суд, позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. З огляду\~на викладене,\~наявні підстави\~для задоволення\~позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01.08.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про що 01.08.2014 складено відповідний актовий запис № 1602. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч. 2 ст. 114 СК України). Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При відкритті провадження у справі судом встановлений факт зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України у розмірі 1211,20 гривень. Оскільки позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved