Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

Представник позивача, адвокат Страх В. О., звернувся до суду із даним позовом, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що [INFO] помер чоловік позивача, [PERSON] , після смерті якого залишилась спадщина, яка складається з 10/16 часток квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] ., де був зареєстрований померлий. Позивачка також постійно проживала за вказаною адресою зі спадкодавцем, але не була там зареєстрована. При цьому оригінали документів на нерухоме майно знаходяться у відповідача. Відповідач є рідним сином померлого та прийняв спадщину у встановлений законом строк. Після смерті чоловіка позивач є спадкоємцем, бажаючи прийняти спадщину, однак з об`єктивних причин не може подати заяву до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Так через тяжку моральну травму та значні душевні переживання, спричинені непоправною втратою близької людини, свого чоловіка, позивачка не змогла своєчасно звернутись до нотаріальної контори на початку передбаченого законодавством шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. В подальшому її стан здоров`я істотно погіршився, тому вона потребувала медичного втручання. У зв`язку із цим подання заяви про прийняття спадщини у передбачений законом строк стало нею неможливим, що свідчить про наявність об`єктивних причин. Крім того позивачка вважала, що прийняла спадщину фактично, оскільки з лютого 2013 року постійно проживала зі спадкодавцем, своїм чоловіком, за однією адресою, з яким вела спільне господарство, що підтверджується актами житлових організацій. Отже, вважав, що позивачка мала поважні причини для пропуску строку, передбаченого для подання заяви про прийняття спадщини, а також фактично вступила у володіння спадковим майном. Однак, звернувшись до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця у зв`язку з тим, що позивач пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини. На підставі переліченого просив суд визначити додатковий строк в три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили, достатній для подачі [PERSON] заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Не погоджуючись\~із позовом,\~представник відповідача,\~адвокат Лівицький\~О.\~М., подав відзив, де вказував, що після смерті [INFO] батька відповідача, [PERSON] , залишилась спадщина, яка складається з 10/16 часток квартири, розташованої в [ADDRESS] . Відповідач є рідним сином померлого та прийняв спадщину у встанови законом строк відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України шляхом подачі заяви про прийняття спадщини. Натомість, після смерті свого чоловіка позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини лише 14.06.2025 року, тобто поза межами строків отримання спадщини. При цьому наведені нею причини не є поважними, а також відсутні докази на підтвердження цих підстав. Крім того позивачка з померлим [INFO] [PERSON] зареєстрована за однією адресою не була та із заявою про прийняття спадщини протягом 6-ти місяців з дня його смерті до нотаріальної контори не зверталась, хоча її було проінформовано про відкриття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] відповідачу. Таким чином позивачка не довела жодним чином об`єктивних причин, які стали перешкодою для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тому просив суд відмовити у позові. Ані позивач, ані відповідач до суду не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Представник позивача, адвокат Страх В. О., у судовому засіданні повністю підтримав заявлені позовні вимоги [PERSON] , надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Представник відповідача, адвокат Лівицький О. М., у судовому засіданні, підтримуючи доводи, наведені ним у відзиві на позов, просив суд відмовити у позові [PERSON] повністю. За ч. 1 ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд зазначає, що підстави, визначені ст. 223 ЦПК, для відкладення розгляду справи у даному випадку відсутні, внаслідок чого суд розглянув справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог, виходячи з наступного вмотивування. Встановлено, що згідно із свідоцтвом про шлюб, виданим 2 серпня 2014 року (серія [NUMBER] ), актовий запис № 571, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одружились 2 серпня 2014 року, внаслідок чого позивачка змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 9 листопада 2023 року Покровським відділом ДРАЦС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 1741, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] в віці 72 років. Суд встановив, що за паспортними даними ( [NUMBER] ) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України, яка зареєстрована з 09.01.1997 року в [ADDRESS] , що також підтверджується витягом з Реєстру територіальної громади міста Кривого Рогу від 17.06.2025 року. У свою чергу за інформацією Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради від 08.04.2024 року вбачається, що [PERSON] був зареєстрований в кв. [ADDRESS] на момент своєї смерті один. Оглядом копій наданої суду матеріалів спадкової справи, що відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] , вбачається, що із заявою про прийняття спадщини за законом до державного нотаріусу відповідач [PERSON] звернувся 29.03.2024 року. Згідно із свідоцтвом про народження, виданим 10 березня 1975 року (серія [NUMBER] ), вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батьком якого вказаний [PERSON] . Належність на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 7 червня 2006 року кв. [ADDRESS] підтверджується копією такого свідоцтва № Ж-618 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24.07.2006 року. Також за наданими суду копіями матеріалів спадкової справи вбачається, що спадщина після смерті [INFO] [PERSON] складалась з 10/16 часток кв. [ADDRESS] , що підтверджується копіями свідоцтв про смерть [PERSON] [INFO] , сина [PERSON] , про смерть [PERSON] [INFO] , колишньої дружини [PERSON] , а також свідоцтвами про право на спадщину за законом від 01.03.2017 року, виданих [PERSON] та [PERSON] кожному на 1/16 частку кв. [ADDRESS] . Крім того суд наголошує, що державним нотаріусом Мітяніна Людмила Володимирівна повідомлялась про готування видачі свідоцтва про право на спадщину за законом спадкодавцю після смерті [PERSON] , що підтверджується листом від 16.04.2024 року. Також суд вказує, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 травня 2024 року, яке було державним нотаріусом видано [PERSON] , вбачається, що відповідач успадкував після смерті [INFO] свого батька [PERSON] 10/16 часток кв. [ADDRESS] . У свою чергу лише 10.06.2025 року та 14.06.2024 року позивачка, [PERSON] , звернулась до державного нотаріусу із заявою для отримання спадщини після смерті [INFO] свого чоловіка [PERSON] . Отже, постановою від 7 червня 2025 року державний нотаріус відмовив [PERSON] у вчиненні нотаріальних дій, оскільки позивачка не була зареєстрована за однією адресою із померлим [PERSON] , пропустивши строк звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] такого спадкодавця. Натомість, судом не приймаються до уваги надані представником позивача акти від 05.06.2018 року, 20.10.2019 року та 20.06.2025 року ОСББ «КР 5-й Зарічний 87» про проживання з 2013 року [PERSON] в кв. [ADDRESS] , оскільки предметом даного спору у суді не є встановлення факту постійного проживання спадкодавця [PERSON] разом із [PERSON] . Крім того такі акти від 05.06.2018 року, 20.10.2019 року та 20.06.2025 року ОСББ «КР 5-й Зарічний 87» не можуть виправдати пропуск позивачкою строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки [PERSON] була обізнана із тим, що вона не була зареєстрована за однією адресою зі своїм чоловіком на момент його смерті. Суд вказує, що згідно із ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ч. 2 ст. 1220 ЦК часом відкриття спадщини є день смерті особи. На підставі ст. 1261 ЦК в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. На підставі ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За ст. 1296 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. При цьому на підставі п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому ст. 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Суд на підставі встановлених обставин справи зазначає, що за змістом ст. 1272 ЦК поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. Таким чином, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17. Вирішуючи питання поважності причин пропуску 6-місячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Однак, розглянувши позов [PERSON] , суд вважає, що стороною позивачки не було доведено наявність у такого спадкоємця об`єктивних перешкод для подання заяви щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] , тому наведені у поданій її представником позовній заяві обставини суд не може визнати за таких підстав поважними, тобто за відсутності об`єктивних та істотних труднощів для заявника для реалізації свого права на отримання спадщини, оскільки наявність тривалого стресу у позивачки з приводу смерті її чоловіка та проходження нею лікування не було доведено в суді жодними доказами. На підставі наведених норм права та встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що [PERSON] пропустила без поважних причин строк подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , тобто 08.05.2024 року, більш ніж на 1 рік. Таким чином суд дійшов переконання про відсутність підстав для поновлення пропущеного позивачем строку для прийняття спадщини, що є підставою для відмови у задоволенні позову [PERSON] .

Outcome: dismissed