Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

Позивач ТОВ «Він Фінанс» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги ТОВ «Він Фінанс» обґрунтовує тим, що 25.07.2024 відповідно до протоколу загальних зборів № 1706 перейменовано ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ТОВ «Він Фінанс». 10.07.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 220872, який було укладено у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до індивідуальної частини договору ТОВ «Авентус Україна» надав відповідачу позику у сумі 3500,00грн. Позивач вказує, що ТОВ «Авентус Україна» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача кошти у розмірі 3500,00грн., а відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми позики та сплати пені і комісії, внаслідок чого виникла заборгованість перед новим кредитором ТОВ «Він Фінанс». 12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір факторингу № 1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами. 06.12.2018 було укладено додаткову угоду № 9 та на виконання договору факторингу підписано реєстр прав вимоги № 10 від 06.10.2018, відповідно до якого право вимоги до боржників, у тому числі до [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту № 220872 від 10.07.2018 перейшло до нового кредитора ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 06.12.2018 загальна сума заборгованості відповідача перед новим кредитором складає 15362,00 грн., з яких: - сума основного боргу - 3500,00грн.; - сума боргу за процентами - 1827,00грн.; - сума боргу за пенею і штрафами - 10035,00грн. Надає власний розрахунок інфляційних нарахувань за період березень 2019 - лютий 2022 на суму 3359,12грн. та розрахунок 3% річних за період з 23.02.2019 по 23.02.2022 на суму 1383,84грн. Вказує, що загальна заборгованість відповідача з врахуванням загальної суми заборгованості за договором, інфляційних втрат та 3% річних становить 20104,96грн. Тому просить стягнути з відповідача вказану заборгованість, судовий збір та витрати на правову допомогу. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 09.09.2025 відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від відповідача [PERSON] на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив, про дату та час судового засідання відповідач повідомлялась належним чином, заяв та клопотань не надсилала. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що згідно Індивідуальної частини договору № 220872 про надання фінансового кредиту від 10.07.2018 він укладений між ТОВ «Авентус Україна» (Товариство) та [PERSON] (Клієнт). Згідно п. 1.1. Договору товариство надає клієнту грошові кошти у розмірі 3500,00грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Згідно п. 1.2 Договору фіксована процентна ставка за користування кредитом становить 1,35% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (492,75% річних) у межах строку надання кредиту, зазначеного у п. 1.4 договору, починаючи з наступного дня після надання кредиту. Згідно п. 1.3 Договору сукупна вартість кредиту складає 139,15% від суми кредиту у процентному виразі або 4870,25грн. у грошовому виразі та включає в себе проценти за користування кредитом: 39,15% від суми кредиту, що становить 1370,25 грн. у грошовому виразі. Згідно п. 1.4 Договору строк дії договору та строк надання кредиту: 29 днів. Згідно п. 1.5 Договору кредит надається шляхом перерахування товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок клієнта (п.п 1.5.1) або здійсненням грошового переказу на ім`я клієнта через внутрішньодержавні платіжні системи (п.п 1.5.2). Згідно п. 1.6 Договору клієнт має право ініціювати продовження строку користування кредитом, для чого зобов`язаний сплатити нараховані на дату продовження проценти за користування кредитом, а також пеню та штраф (за наявності). У такому разі та за умови, що залишок тіла кредиту складає не менше ніж 400,00грн., строк користування кредитом автоматично продовжується з дати внесення необхідної суми грошових коштів на такий самий строк і на таких самих умовах. Згідно п.п 1 п. 2.4 Договору клієнт зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит та сплатити проценти за його користування. Згідно п.3.5 Договору у разі продовження строку користування кредитом та у разі, якщо встановлена підпунктом 1.2.1 п. 1.2 договору процентна ставка за користування кредитом менша ніж 1,8% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, клієнт зобов`язаний сплатити товариству проценти за користування кредитом у розмірі 1,8% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня користування кредитом у межах продовженого строку надання кредиту. Згідно п. 4.4 Договору у випадку прострочення повернення суми кредиту за користування кредитом клієнт зобов`язаний сплатити товариству: - пеню у розмірі 3% від суми кредиту за кожен день прострочення починаючи з 4-го дня прострочення, строк нарахування якої не може перевищувати 90 днів (п. 4.4.1); - на четвертий день прострочення - крім пені додатково сплатити штраф у розмірі 100,00грн. (п. 4.4.2), на 30 день прострочення крім пені додатково сплатити штраф у розмірі 300,00грн. (п. 4.4.3), на 90 день прострочення крім пені додатково сплатити штраф у розмірі 500,00грн. (п. 4.4.4) . Договір містить відмітку про його підпис клієнтом [PERSON] електронним підписом. Згідно додатку № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 220872 від 10.07.2018 - Графіку розрахунків, клієнт [PERSON] , ІПН: [NUMBER] , дата повернення кредиту та сплати нарахованих процентів: не пізніше 08.08.2018, сума кредиту: 3500,00грн., сума нарахованих процентів: 1370,25грн., разом до сплати: 4870,25грн., для продовження строку користування кредитом необхідно сплатити: 1370,25 грн. Згідно повідомлення ТОВ «ФК «Вей Фор Пей» № 5713-ВП від 15.07.2025, адресованого ТОВ «Авентус Україна», ТОВ «ФК «Вей Фор Пей» повідомляє про успішні перекази коштів на картки клієнтів, де за № 57 вказано операцію від 10.07.2018 на суму 3500,00грн., маска картки [NUMBER] , код авторизації 155459, номер транзакції в системі WayForPay-creditplus-463490. Згідно повідомлення ТОВ «Авентус Україна» № 6660/25-Е від 15.07.2025, адресованого ТОВ «Він Фінанс», ТОВ «Авентус Україна» з метою надання вичерпної інформації щодо даних, які підтверджують видачу на платіжні картки клієнтів онлайн кредитів, право вимоги по яким було передано ТОВ «Він Фінанс» згідно договору факторингу № 1 від 12.04.2018 повідомляє інформацію, де за № 57 вказана клієнтом [PERSON] , ІПН [NUMBER] , номер договору 220872, код транзакції creditplus-463490. Згідно довідки ТОВ «Авентус Україна» (без зазначення номера та дати) ПІБ позичальника: [PERSON] , ІПН [NUMBER] , номер договору 220872, надана сума кредиту: 3500,00грн., строк кредитування: 30 днів. Вказано, що договір позичальником було підписано електронним підписом, що створений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який сформовано автоматично на стороні товариства та направлено позичальнику на номер мобільного телефону, повідомлений останнім товариству. Також вказано стандартну процентну ставку: 1,8% в день, одноразовий ідентифікатор: А789680, фінансовий номер телефону, на який відправлено одноразовий ідентифікатор: [NUMBER] , дата переказ кредитних коштів: 10.07.2018. Згідно картки обліку договору (розрахунку заборгованості) за договором № 220872 від 10.07.2018, ПІБ позичальника: [PERSON] (ІПН [NUMBER] ), вказаний розрахунок складено за період з 10.07.2018 по 06.12.2018. Протягом усього розрахунку основний борг є незмінним та становить 3500,00грн. У період з 11.07.2018 по 08.08.2018 щоденно нараховувались проценти за зниженою процентною ставкою у розмірі 47,25 грн. 09.08.2018 наявна інформація про платіж у розмірі 1370,25грн. та у цей день проценти не нараховувались. З 10.08.2018 по 07.09.2018 щоденно нараховувались проценти у розмірі 63,00грн. З 08.09.2018 по 10.09.2018 жодні нарахування не здійснювались. З 11.09.2018 по 06.12.2018 щоденно нараховувалась пеня у розмірі 105,00грн. Також нараховувались штрафи: 11.09.2018 у розмірі 100,00грн., 07.10.2018 у розмірі 300,00грн., 06.12.2018 у розмірі 500,00грн. Всього основний борг: 3500,00грн., процентів за зниженою ставкою: 1370,25 грн., за стандартною ставкою: 1827,00грн., штрафів: 900,00грн., пені: 9135,00грн., платежів: 1370,25грн. з яких на оплату процентів: 1370,25грн., загальна заборгованість: 15362,00грн. Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Авентус Україна» (без зазначення номера та дати), станом на дату відступлення прав вимоги номер кредитного договору: 220872, дата укладення кредитного договору: 10.07.2018, дата укладення договору факторингу: 12.04.2018, дата укладення додаткової угоди до договору факторингу (дата переуступки права вимоги): 06.12.2018, сума заборгованості за тілом кредиту: 3500,00грн., сума боргу за відсотками: 1827,00грн., сума боргу за пенею та штрафами: 10035,00грн., сума загальної заборгованості: 15362,00грн. Відповідно до договору факторингу № 1 від 12.04.2018, укладеного між ТОВ «ФК «Довіра і Гарантія» (Фактор) та ТОВ «Авентус Україна» (Клієнт), клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до додаткової угоди № 9 від 06.12.2018 до договору факторингу № 1 від 12.04.2018 визначено розмір фінансування, що вказаний у відповідному реєстрі прав вимоги у сумі: 737184,79 грн. та порядок його сплати 5 платежами. Згідно довідки ТОВ «Авентус Україна» № 84/25-АГ від 03.04.2025, товариство підтверджує здійснення ТОВ «Він Фінанс» розрахунків за відступлення права вимоги до позичальників ТОВ «Авентус Україна», відступлення яких відбулося на підставі договору факторингу № 1 від 12.04.2018 з усіма додатковими угодами до нього. Розрахунки проведено в повному обсязі, станом на звітну дату заборгованість відсутня. Згідно реєстру прав вимоги № 10 від 06.12.2018 за № 354 вказано ПІБ боржника: [PERSON] , договір № 220872 від 10.07.2017. Згідно протоколу № 1706 Загальних зборів учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» від 25.07.2024, вирішено змінити назву товариства та затвердити повне найменування товариства: Товариство з обмеженою відповідальність «Він Фінанс». Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Факт укладення кредитного договору, а також досягнення згоди щодо його істотних умов відповідачем не заперечується. У ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Вказаним Договором позичальник зобов`язалась повернути отримані грошові кошти та сплатити проценти за їх користування, а також штрафні санкції у разі прострочення: пеню та штрафи. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі. [PERSON] усунулась від виконання передбачених договором обов`язків та отримані кредитні кошти не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом та відсотками, також у відповідності до умов кредитного договору було нараховано пеню та штрафи. Тому суд погоджується з вимогою про стягнення заборгованості за сумою кредиту у розмірі 3500,00 грн., сумою заборгованості за відсотками: 1827,00грн., сумою заборгованості за пенею та штрафами: 10035,00 (900+9135=10035), а всього на суму 15362,00грн. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно з\~ч.\~2\~ст.\~625\~ЦК України боржник,\~який прострочив\~виконання грошового\~зобов`язання,\~на вимогу\~кредитора зобов`язаний\~сплатити суму\~боргу з\~урахуванням встановленого\~індексу інфляції\~за весь\~час прострочення,\~а також\~три проценти\~річних від\~простроченої суми,\~якщо інший\~розмір процентів\~не встановлений\~договором або\~законом. Позивачем заявлено вимогу про стягнення інфляційних витрат у сумі 3359,12грн., про що надано розрахунок за період березень 2019 - лютий 2022 року, та про стягнення 3-х відсотків річних, про що надано розрахунок за період з 23.02.2019 по 23.02.2022 1097 календарних днів у сумі 1383,84грн. Перевіривши вказані розрахунки суд погоджується з такими розрахунками. Таким чином загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача за договором про надання фінансового кредиту № 220872 від 10.07.2018 з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних становить 20104,96 грн. (15362+1383,84+3359,12). Щодо розподілу судових витрат слід зазначити наступне. Згідно положень ст. 141 ЦПК України судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги щодо стягнення заборгованості задоволено повністю то відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь ТОВ «Він Фінанс» слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат на правову допомогу, при цьому розмір такої допомоги позивачем не визначено. Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи. На підтвердження понесених витрат відповідача на правову допомогу до матеріалів позову додано копію договору про надання правової допомоги № 33 від 22.03.2024, додаткову угоду від 22.03.2024 до договору про надання правової допомоги № 33 від 22.03.2024 та акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 21.08.2025. Згідно договору про надання правової допомоги № 33, укладеного між ТОВ «ФК «Довіра і Гарантія» (клієнт) та Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» (адвокатське бюро) клієнт доручає а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором. Згідно п. 4.1 Договору загальна вартість наданих послуг складається з вартості наданих юридичних послуг згідно вказаної у п. 4.7 договору тарифної сітки. Юридичну допомогу, що надається адвокатським бюро клієнт оплачує в гривнях, шляхом переказу суми, вказаної в рахунку-фактурі. Оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3 днів з моменту отримання клієнтом рахунку. Пунктом п.4.7 Договору визначено тарифну сітку наданих послуг. Згідно Додаткової угоди від 22.03.2024 до договору про надання правової допомоги № 33 від 22.03.2024 адвокатське бюро зобов`язується здійснити представництво інтересів та захист інтересів клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] . Згідно акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом, сторони визначили сторони підтверджують, що адвокатське бюро надало, а клієнт прийняв правову допомогу загальною вартістю 5000,00 грн., склад, обсяг та вид виконаних робіт: підготовка позовної заяви з додатками про стягнення кредитної заборгованості. Відповідно до\~ч.\~4,\~5\~ст.\~137\~ЦПК України\~розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4)\~ціною позову\~та (або)\~значенням справи\~для сторони,\~в тому\~числі впливом\~вирішення справи\~на репутацію\~сторони або\~публічним інтересом\~до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Як зазначив Верховний суд у своїй постанові 24 січня 2022 року по справі № 757/36628/16-ц, у відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Додаткова постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30 червня 2022 року у справі № 915/517/21 містить висновок, що «відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Отже, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з нормами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Подібні правові позиції викладено у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/14598/20 та додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18». Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги. За неможливості встановити умови щодо порядку обчислення, форми та ціни правової допомоги згідно з умовами договору суди, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Такий висновок зроблено у постанові КЦС ВС від 28 вересня 2022 року по справі № 529/201/20. Як вбачається із матеріалів справи, між позивачем ТОВ «Він Фінанс» та АБ «Анастасії Міньковської» було укладено договір надання правової допомоги № 33 від 22.03.2024, згідно з яким замовник доручив, а адвокатське бюро взяло на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором. Додатковою угодою від 22.03.2024 визначено, що правова допомога надається щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] , у акті від 21.08.2025 визначено загальну вартість робіт у розмірі 5000,00грн. Проте, належними доказами не підтверджено, що вартість виконаних робіт відповідно до акту від 21.08.2025 стосується саме стягнення заборгованості з [PERSON] , оскільки така інформація у акті не вказана. Також позивачем не було надано суду доказів, що підтверджували б понесені ним витрати на правову допомогу, оскільки до матеріалів справи не додано жодного доказу на підтвердження того, що АБ «Анастасії Міньковської» надавало позивачу відповідний рахунок, а позивач сплачував АБ «Анастасії Міньковської» будь-які кошти за надану юридичну допомогу у відповідності до умов Договору надання правової допомоги № 33 від 22.03.2024. Положеннями ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень і доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи викладене суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про стягнення витрат на правову допомогу.

Outcome: approved