Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

19.08.2025 представник позивача - адвокат Солоненко Б.М. звернувся до суду з позовною заявою, предметом якої є визнання за [PERSON] права на земельну ділянку площею 0,4589 га, розташовану на території Рівненської сільської ради Мурованокуриловецького (в даний час - Могилів-Подільського) району Вінницької області, в порядку спадкування за законом, як спадкоємцем першої черги після смерті [INFO] його батька [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті [INFO] своєї сестри [PERSON] , але не оформив спадкових прав. Підставою для звернення до суду з цим позовом є неможливість оформлення [PERSON] своїх спадкових прав у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, виданих на спадкодавця, і відсутністю у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформації про зареєстроване за спадкодавцем право власності на спадкове майно. Ухвалою суду\~від 20.08.2025\~позовну заяву\~ [PERSON] \~прийнято до\~розгляду та\~відкрито провадження\~у справі.За клопотанням представника позивача даною ухвалою витребувано: 1) в приватного нотаріуса Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Долі Т.І. спадкову справу № 23/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] , яка надійшла до суду 26.08.2025; 2) в Мурованокуриловецькій державній нотаріальній конторі спадкову справу № 59/2004 до майна померлої [INFO] [PERSON] . 29.08.2025 з нотаріальної контори до суду надійшов лист, у якому зазначено, що витребувана судом спадкова справа знаходиться на зберіганні в Державному нотаріальному архіві Вінницької області. У зв`язку з цим ухвалою від 15.09.2025 оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні та витребувано з Державного нотаріального архіву Вінницької області належним чином засвідчену копію даної спадкової справи, яка надійшла до суду 30.09.2025. Позивач та представник позивача, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у підготовче судове засідання 16.10.2025 не з`явилися. Цього ж дня до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи без їх участі; позовні вимоги підтримують в заявленому розмірі. Відповідач копію ухвали від 20.08.2025 та доданих до неї матеріалів отримав 21.08.2025; відзиву до суду не надіслав. Представник відповідача у підготовче судове засідання 15.09.2025 і 16.10.2025 не з`явився; 26.08.2025 до суду надійшла заява відповідача № 02-13/2325 від 26.08.2025, у якій він позовні вимоги визнав, не заперечує проти їх задоволення; просить справу розглянути без участі представника Мурованокуриловецької селищної ради. З урахуванням положень ч. 1 ст. 198 і ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (у тексті - ЦПК України) суд ухвалив проводити підготовче засідання за відсутності сторін на підставі наявних у справі матеріалів. Враховуючи обставину, що відповідач визнає позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує права та законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 13.03.2003 Рівненською сільською радою Мурованокуриловецького району Вінницької області підтверджується, що [INFO] в селі Нишівці Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON] . 20.04.1993 [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що її буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] . Даний заповіт посвідчений 20.04.1993 секретарем Рівненської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області і зареєстрований в реєстрі за № 12. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 03.09.2018 виконавчим комітетом Рівненської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. На день смерті [PERSON] був зареєстрований і проживав за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 374 від 10.06.2025, виданою старостою Рівненського старостинського округу Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області. Відповідно до інформації, що міститься у цій довідці: 1) спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є його сини: [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] ; 2) на день смерті [PERSON] разом із ним проживав та був зареєстрований його син [PERSON] . Унаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне йому майно, а також на майно, право на яке у нього виникло при житті і не припинилося внаслідок його смерті. Заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не склав. Син померлого [PERSON] [PERSON] , в порядку та строки, передбачені ч. 3 ст. 1268 та ст. 1270 Цивільного кодексу України (у тексті - ЦК України) подав нотаріусу заяву про відмову від спадщини (спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців з часу відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї). В свою чергу син померлого [PERSON] [PERSON] спадщину прийняв, подавши нотаріусу заяву, та частково її оформив. Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 17.04.2019 [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] три земельні ділянки, у тому числі земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8317 га з кадастровим номером 0522886200:03:003:0374, яка належала спадкодавцю на праві власності, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер - 870119805228, номер запису про право власності - 13606201). Дана земельна ділянка є частиною спадкового майна, яке при житті прийняв за заповітом та частково оформив [PERSON] після смерті [PERSON] , а саме грошовий вклад в АТ «Державний ощадний банк України», про що 19.02.2004 державним нотаріусом Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Розпорядженням голови Мурованокуриловецької районної державної адміністрації від 20.11.1996 № 263 [PERSON] видано сертифікат серії ВН № 0319777 про право на земельну частку (пай) розміром 2,18 га в умовних кадастрових гектарах із земель КСП «Промінь» Рівненської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Розпорядженням голови Мурованокуриловецької районної державної адміністрації № 178 від 30.06.2005 затверджено протокол розподілу земельних ділянок між власниками сертифікатів та технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки земельних часток (паїв), громадян власників сертифікатів на території Рівненської сільської ради. Додатком до вказаного розпорядження затверджено список померлих громадян Рівненської сільської ради (ТОВ «Світоч» с. Нишівці), яким не видаються державні акти на право власності на землю, на підставі якого [PERSON] належало право на земельну ділянку загальною площею 2,2906 га, з яких 1,8317 га - рілля, 0,4589 га - багаторічні насадження. Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0319777 втрачено, про що зроблено оголошення в газеті «Наше Придністров`я» від 25.06.2025. Відповідно до інформації державного кадастрового реєстратора № С-008/25-25 від 30.06.2025, [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Мурованокуриловецької селищної ради (колишня Рівненська сільська рада) Могилів-Подільського району Вінницької області, не видавався. Оскільки 17.04.2019 [PERSON] оформив спадкові права лише на частину земельної ділянки площею 1,8317 га (рілля) з її загальної площі 2,2906 га, то з метою оформлення спадкових прав на іншу частину земельної ділянки з загальної площі 2,2906 га, у 2025 році за його замовленням виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку площею 0,4589 га (багаторічні насадження), якій присвоєно кадастровий номер 0522886200:04:003:0562. Будучи спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , [PERSON] , з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на зазначену земельну ділянку, у червні 2025 року звернувся до приватного нотаріуса Могилів - Подільського районного нотаріального округу Вінницької області з відповідною заявою. Однак нотаріусом йому відмовлено в цьому у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та реєстрації права власності на вказане спадкове майно за померлою [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України (ч. 2 ст. 4 ЦК України). Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до приписів п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно з п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Верховний Суд України у постанові від 18.12.2013 по справі № 6-138цс13 зробив висновок про те, що відповідно до частин 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відносини спадкування регулюються нормами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Згідно зі ст. 524 Цивільного кодексу УРСР (у тексті - ЦК УРСР) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548 ЦК УРСР). Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, (ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР). Відповідно до положень ст. 560 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Враховуючи зазначене, [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1223, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст.1268 ЦК України). Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261- 1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Тобто [PERSON] має право оформити свої спадкові права на спадщину, яку прийняв його батько [PERSON] після смерті [PERSON] , в т. ч. на земельну ділянку з кадастровим номером 0522886200:04:003:0562, площею 0,4589 га. Пунктом «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу\~України (у\~тексті -\~ЗК України)\~передбачено,\~що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 49-1 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) розробляються з метою формування земельних ділянок сільськогосподарських угідь, що підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв), а також земельних ділянок, що передаються з колективної у комунальну власність. У разі необхідності в проектах землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) здійснюється перерахунок розміру в умовних кадастрових гектарах та вартості земельної частки (паю). Проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) розробляються на підставі рішення відповідної сільської, селищної, міської ради про виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, матеріалів Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель, матеріалів топографо-геодезичних робіт. Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробляється за рішенням власника (розпорядника) земельної ділянки, землекористувача. За наслідками проведеного землеустрою виготовлено технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на частину земельної ділянки (паю), яка перебувала у колективній власності КСП «Промінь» Рівненської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, розміром 2,18 га в умовних кадастрових гектарах, право на яку належало померлій [PERSON] ; сформовано земельну ділянку і визначено її площу - 0,4589 га; земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 0522886200:04:003:0562, що підтверджується витягом від 21.04.2025 НВ-4601294382025 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Розпорядженням голови Мурованокуриловецької районної державної адміністрації від 22.02.2016 № 36: 1) затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рівненської сільської ради; 2) громадянину-спадкоємцю [PERSON] оформити документи, що посвідчують право власності на земельну ділянку № [NUMBER] площею 1,8317 га ріллі з кадастровим номером 0522886200:03:003:0374, площею 0,4589, яка була передана у власність [PERSON] з визначенням цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до вимог чинного законодавства. Право власності на земельну ділянку площею 0,4589 за [PERSON] або за [PERSON] зареєстровано не було. У п. 3.5. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013\~№ 24-753/0/4-13\~«Про судову\~практику розгляду\~цивільних справ\~про спадкування»\~зазначено наступне: «Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою\~угодою щодо\~відчуження земельної\~ділянки,\~укладеною у\~порядку,\~встановленому законом,\~у разі\~набуття права\~власності на\~земельну ділянку\~за такою\~угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК). Набуття права\~власності на\~земельну ділянку\~та перехід\~права власності\~на земельну\~ділянку в\~порядку спадкування\~має місце\~за наявності\~наступних юридичних\~фактів у\~їх сукупності: ухвалення\~рішення компетентного\~органу про\~передачу у\~власність земельної\~ділянки спадкодавцю,\~укладення спадкодавцем\~правочинів щодо\~набуття права\~власності на\~земельні ділянки; виготовлення\~технічної документації\~на земельні\~ділянки; визначення\~меж земельної\~ділянки в\~натурі; погодження\~із суміжними\~землевласниками та\~землекористувачами; одержання\~у встановленому\~порядку Державного\~акта на\~землю; реєстрація\~права власності\~на земельну\~ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК». Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що оскільки право власності на земельну ділянку площею 0,4589 га (багаторічні насадження) з кадастровим номером 0522886200:04:003:0562 за спадкодавцями [PERSON] або [PERSON] , який прийняв спадщину після її смерті, не було зареєстровано, то [PERSON] , як спадкоємець [PERSON] , має законні підстави успадкувати право на дану земельну ділянку, яка утворилась в результаті проведення землеустрою з виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Промінь» Рівненської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, як частина земельної частки (паю) від 2,23 га в умовних кадастрових гектарах, що належала померлій [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, прийшов до переконання, що позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн (а. с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, позивачем не заявлено клопотання про повернення йому 50 відсотків сплаченого судового збору у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду не надано.

Outcome: approved