Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-16 00:00:00

08.01.2025 року до Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 18.08.2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір №21763-08/2023. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 8 кредитного договору. 21.03.2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 21032024, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 21032024 від 21.03.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 85500,00 грн., з яких: 15000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 70500,00 грн. сума заборгованості за відсотками. 30.07.2023 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 76534857. Договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), про що свідчить п. 20 договору позики. 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 19177,97 грн., з яких: 4050,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 15127,97 грн. сума заборгованості за відсотками. 11.09.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №6624970. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 6 кредитного договору. 26.12.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №26122023, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №26122023 від 26.12.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 14766,75 грн., з яких: 4500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 10266,75 грн. сума заборгованості за відсотками. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості у загальному розмірі 119444,72 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 25.04.2025 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Сторонам встановлено строк на подання заяв по суті справи. Відповідачу надсилалась ухвала про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками до неї. Відповідно до вимог ст. ст.128, 272 ЦПК України, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, однак правом на подання відзиву, будь-якої письмової заяви або клопотання не скористався. Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих позивачем письмових доказів, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, Судом встановлено, що 18.08.2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір №21763-08/2023. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 8 кредитного договору. 21.03.2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 21032024. Таким чином, ТОВ «ФК «ЄАПБ» вважає, що набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 85500,00 грн., з яких: 15000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 70500,00 грн. сума заборгованості за відсотками. 30.07.2023 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 76534857. Договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), про що свідчить п. 20 договору позики. 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21. Таким чином, ТОВ «ФК «ЄАПБ» вважає, що набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 19177,97 грн., з яких: 4050,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 15127,97 грн. сума заборгованості за відсотками. 11.09.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №6624970. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 6 кредитного договору. 26.12.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №26122023. Таким чином ТОВ «ФК «ЄАПБ» вважає, що набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 14766,75 грн., з яких: 4500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 10266,75 грн. сума заборгованості за відсотками. Відповідно до ч. 1-2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договору не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 2 ст. 1081 ЦК України грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюється договором. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як вбачається з матеріалів справи, додана до матеріалів справи копія договору факторингу № 21032024 від 21.03.2024 року не містить всіх сторінок вказаного договору, що позбавляє суд дослідити його зміст у повному обсязі За вказаних обставин суд вважає, що позивачем не надано суду доказів, що підтверджують перехід права вимоги за кредитним договором № 21763-08/2023 від 18.08.2023 року. Також позивачем не надано доказів на підтвердження оплати переходу права грошової вимоги до позивача за договором факторингу № 21032024 від 21.03.2024 року Окрім того, додана до матеріалів справи копія договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року також не містить всіх сторінок вказаного договору, що позбавляє суд дослідити його зміст у повному обсязі. За вказаних обставин суд вважає, що позивачем не надано суду доказів, що підтверджують перехід права вимоги за договором позики № 76534857 від 30.07.2023 року. Також позивачем не надано доказів на підтвердження оплати переходу права грошової вимоги до позивача за договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року Додана до матеріалів справи копія договору факторингу № 26122023 від 26.12.2023 року також не містить всіх сторінок вказаного договору, що позбавляє суд також дослідити його зміст у повному обсязі. За вказаних обставин суд вважає, що позивачем не надано суду доказів, що підтверджують перехід права вимоги за кредитним договором № 6624970 від 11.09.2023 року. Також позивачем не надано доказів на підтвердження оплати переходу права грошової вимоги до позивача за договором факторингу № 26122023 від 26.12.2023 року. Суд звертає увагу на те, що копії окремих аркушів договорів факторингу не є належним чином засвідченими копіями документів, тому суд не приймає їх як належний, допустимий та достовірний доказ у розумінні положень ст. 77-79 ЦПК України. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~засобами доказування в цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові, електронні докази і висновки експертів. Відповідно до ст.ст. 77-78 ЦПК України\~ суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст.89 ЦПК України\~виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: dismissed