Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-16 00:00:00

Позивач ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» звернувся до суду з вищезгаданим позовом, на підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 11.11.2021 року між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] був укладений кредитний договір №4360415, відповідно до якого товариство надало останньому кредитні кошти в розмірі 8000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом. Вказаний Договір було укладено в електронному вигляді шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором. ТОВ "Мілоан" свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строки визначеними умовами Кредитного договору. Товариство з обмеженою відповідальністю "Мілоан" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит - Капітал" уклали Договір про відступлення права вимоги № 80-МЛ від 09.02.2022. Згідно Договору про відступлення права вимоги, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит - Капітал" набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ "Мілоан", включно і до відповідача . Після укладення договору відступлення, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит - Капітал" була направлена письмова претензія про погашення кредитної заборгованості. В порушення вимог ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач не виконав свої зобов`язання передбачені умовами Кредитного договору як повернення отриманих коштів та сплачу процентів за користування кредитом. У зв`язку із припиненням здійснення платежів на виконання Кредитного договору у відповідача утворилася заборгованість за Кредитним договором у сумі 37720 гривень, а саме: заборгованість по сумі кредиту 8 000 грн.; заборгованість по комісії - 1520 грн.; прострочена заборгованість за відсотками - 28200 грн. Ухвалою суду від 18.08.2025 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Матеріалами справи встановлено, що 11.11.2021 року між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] був укладений кредитний договір №4360415, відповідно до якого товариство надало останньому кредитні кошти в розмірі 8000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом. Вказаний Договір було укладено в електронному вигляді шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строки визначеними умовами Кредитного договору. Товариство з обмеженою відповідальністю "Мілоан" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит - Капітал" уклали Договір про відступлення права вимоги № 80-МЛ від 09.02.2022. Згідно Договору про відступлення права вимоги, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит - Капітал" набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ "Мілоан", включно і до відповідача . Після укладення договору відступлення, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит - Капітал" була направлена письмова претензія про погашення кредитної заборгованості. Згідно з наданим позивачем розрахунком (карткою обліку виконання договору), вбачається, що [PERSON] має перед ТОВ ФК «Кредит Капітал» заборгованість за кредитним договором №4360415 від 11.11.2021 року, в сумі 37720,00 грн., з яких заборгованість по сумі кредиту 8 000 грн.; заборгованість по комісії - 1520 грн.; прострочена заборгованість за відсотками - 28200 грн. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Договором, на якому базуються правовідносини сторін є - заява-анкета відповідача про отримання кредитних коштів, в якій відсутні домовленості сторін про сплату відповідачем процентів за користування кредитними коштами, не передбачена його відповідальність за невиконання (неналежне виконання умов договору). Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до змісту ст.ст.610,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання відповідно до укладеного договору не виконує, істотно їх порушує, до погашення заборгованості заходів не вживав, що є підставою для стягнення з нього заборгованості за кредитним договором. Таким чином, позов є обгрунтованим і підлягає до задоволення. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до частин 1, 2статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено повністю, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений при подачі позову до суду на суму 2422,40 грн. Ухвалюючи рішення в частині вимог позивача про відшкодування витрат за надану правничу допомогу, то суд виходить з наступного. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3ст. 2 ЦПК України). В свою чергу, порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України. Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ст. 133 ЦПК України). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно із частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України представник ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» подав Договір про надання правової допомоги №0107 від 01.07.2025 року, Акт за №1119 надання послуг від 06.07.2025 року, детальний опис надання послуг та платіжне доручення на перерахування коштів на суму 8000 грн. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу та відшкодування позивачу за рахунок відповідача витрат на правничу допомогу в загальній сумі 8000,00 гривень.

Outcome: approved