Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

26.02.2025 року [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє адвокат Власенко Н.О., звернулася до суду з позовом, який у подальшому було уточнено, до Полтавської міської ради, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім?єю не менш як п?ять років до часу відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування, визначивши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] . За клопотанням представника позивача - адвоката Власенко Н.О. залучено до участі у справі у якості співвідповідачів спадкоємців першої черги - дітей спадкодавця [PERSON] , [PERSON] . Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] [INFO] є донькою [PERSON] та [PERSON] . Проте [INFO] її батько [PERSON] помер, а мати у 1966 році одружилася із [PERSON] , який став вітчимом позивачки [PERSON] . З моменту реєстрації шлюбу між її матір`ю [PERSON] та [PERSON] [INFO] , [PERSON] проживала з ними однією сім`єю. Після створення власної сім`ї у позивачки залишилися сімейні зв`язки із батьками. [INFO] її мати - [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина у складі частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Спадкоємцем за заповітом її онук [PERSON] (на 3/8 частки спадкового будинку) та чоловік [PERSON] (на обов`язкову частку у спадщині). [INFO] [PERSON] помер. Спадщину після смерті [PERSON] , [PERSON] прийняв, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, проте юридично не оформив своїх прав. 17.10.2024 року позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Соляник А.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Постановою від 17.10.2024 року № 237/020-31 приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Соляник А.В. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] з підстав ненадання документів, що підтверджують факт родинних чи інших відносин із померлим [PERSON] , а також ненадання документів на спадкове майно та непідтвердження факту прийняття спадщини у встановлений законом строк. Позивач [PERSON] стверджувала, що вітчим [PERSON] став її рідною людиною після одруження з її матір`ю у 1966 році. Хоча позивач не була зареєстрована у спірному житловому будинку, проте фактично проживала зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, зокрема доглядала та піклувалася за вітчимом після смерті її рідної матері, займалася його лікуванням, оскільки стан його здоров`я погіршився, вела спільне господарство із ним, матеріально підтримувала, сплачувала комунальні платежі за утримання спірного будинку, здійснила поховання вітчима. [PERSON] вважає, що є спадкоємцем четвертої черги після смерті спадкодавця [PERSON] та встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини необхідне їй для оформлення спадкових прав. Просила встановити факт проживання із спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та визнати за нею право власності на 1/8 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави (найменування суду змінено на Шевченківський районний суд міста Полтави на підставі Закону України від 26.02.2025 року №4273-ІХ) від 19.03.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави (найменування суду змінено на Шевченківський районний суд міста Полтави на підставі Закону України від 26.02.2025 року №4273-ІХ) від 10.04.2025 року витребувано у приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Соляник А.В., Першої Полтавської державної нотаріальної контори та Полтавського обласного державного нотаріального архіву інформацію щодо наявності або відсутності спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . У разі наявності відкритої спадкової справи витребувано її копію. Цією ж ухвалою суду витребувано в Полтавського бюро технічної інвентаризації інформацію щодо того, за ким зареєстроване право власності на 1/8 частку житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] . 14.04.2025 року до суду надійшов відзив Полтавської міської ради на позовну заяву, у якому Полтавська міська рада заперечувала проти позову, оскільки позивач не довела факт ведення спільного господарства із спадкодавцем, надані позивачем докази підтверджують лише дружній характер відносин із спадкодавцем, проте не факт сімейних відносин. Вважала, що вимога щодо визнання права власності на спадкове майно не підлягає задоволенню, оскільки в разі доведення факту проживання позивача із спадкодавцем на момент смерті останнього, позивач матиме змогу оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку. Просила відмовити у задоволенні позову [PERSON] та судові витрати покласти на позивача. 17.04.2025 року до суду надійшла відповідь на відзив, подана представником позивача - адвокатом Власенко Н.О., у якому вказано, що [PERSON] з 2017 року проживала з матір`ю та вітчимом у спірному житловому будинку, оскільки вони були похилого віку, часто хворіли, не могли самостійно доглядати за собою та вести господарство. Після смерті матері у 2020 році, [PERSON] фактично проживала із вітчимом [PERSON] , оскільки стан його здоров`я суттєво погіршувався, вона вела господарство, сплачувала комунальні послуги, доглядала за вітчимом та матеріально його підтримувала. Просила допитати суд свідків, які підтвердять факт її спільного проживання із спадкодавцем. Вважала, що з 2017 року за життя спадкодавця так і до моменту смерті [PERSON] між ними був сформований сімейний зв`язок, як доньки та вітчима. Вказала, що відповідач [PERSON] проживає на тимчасово окупованій території України в м. Донецьк. 30.04.2025 року до суду надійшла відповідь в.о. завідувача Полтавського обласного державного нотаріального архіву - державного нотаріуса Першої Полтавської ДНК Кізіми В., з якої слідує, що нотаріальний архів не має можливості надати інформацію щодо заведення спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] , так як Алфавітні книги державних нотаріальних контор в період з 2022 року по 2024 рік включно до архіву на зберігання не передавались. Директор ПБТІ Глушков Д.В. повідомив, що ТОВ «Бюро технічної інвентаризації міжрегіональне» як бюро технічної інвентаризації працює з 2013 року і не проводило технічну інвентаризацію об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , не є реєстратором чи тримачем архіву, тому не володіє інфомацією щодо того, за ким зареєстроване право власності на 1/8 частку житлового будинку з господарськими будівлями за цією адресою. Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Соляник А.В. у своїй відповіді, що надійшла до суду 06.05.2025 року, повідомила, що спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] нею не заводилась. В.о. завідувача Першої Полтавської державної нотаріальної контори Кізіма В.В. повідомила, що за результатом перевірки алфавітних книг спадкових справ з 2022 року по теперішній час витребовувана спадкова справа Першою Полтавською державною нотаріальною конторою (до реорганізації - Перша полтавська ДНК, Друга полтавська ДНК, Третя полтавська ДНК) не відкривалась. Водночас рекомендувала для повного та всебічного розгляду справи звернутися із запитом для отримання витягу (інформаційної довідки) зі Спадкового реєстру до державного або приватного нотаріуса. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 16.06.2025 року залучено [PERSON] та [PERSON] до участі у вказаній справі як співвідповідачів. Витребувано у приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Соляник А.В. Витяги (інформаційні довідки) зі Спадкового реєстру про наявність (відсутність) посвідченого заповіту, спадкового договору, заведеної спадкової справи та виданого свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] ; витребувано у Першої Полтавської державної нотаріальної контори Витяги (інформаційні довідки) зі Спадкового реєстру про наявність (відсутність) посвідченого заповіту, спадкового договору, заведеної спадкової справи та виданого свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . 04.07.2025 року до суду надіслано Першою Полтавською державною нотаріальною конторою інформаційну довідку № 81654829 про відсутність заповітів/спадкових договорів від [PERSON] та інформаційну довідку зі Спадкового реєстру № 81654824 про відсутність спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину на ім`я померлого [INFO] [PERSON] , 1929 року народження. 10.07.2025 року приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Соляник А.В. надіслала до суду інформаційні довідки зі Спадкового реєстру про відсутність посвідчених заповітів, спадкових справ, виданих свідоцтв про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] , 1929 року народження. 13.10.2025 року представник позивача - адвокат Власенко Н.О. надіслала письмові пояснення, у яких вважала позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Зауважила, що вітчим [PERSON] і донька його дружини [PERSON] дійсно проживали за п`ять років до смерті вітчима однією сім`єю, мали тісні особисті зв`язки, спільно вели побут і підтримували одне одного як члени родини. [PERSON] піклувалася та опікувалася вітчимом, оскільки він потребував такої підтримки, на підтвердження зазначеного додала копії лікарсько-консультативного висновку, медичних довідок, обстежень, епікриз, консультативний висновок щодо лікування [PERSON] , який мав проблеми із слухом, зором, самостійно без сторонньої допомоги та супроводу не міг комунікувати. Долучила частину чеків щодо купівлі ліків. Після смерті матері позивачки стан здоров`я [PERSON] погіршився, його неможливо було залишати без догляду, він потребував приготування їжі, прибирання, оскільки самостійно був неспроможний це робити в силу похилого віку. В підготовче судове засідання з`явилися позивач [PERSON] та представник позивача - адвокат Власенко Н.О. Адвокат Власенко Н.О. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача Полтавської міської ради до суду не з?явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать отримані рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень 12.05.2025 року, 02.06.2025 року, 30.06.2025 року (а.с. 120, 127, 146), про причини неявки в судове засідання не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про місце та час слухання справи повідомлена належним чином. Зокрема, відповідач [PERSON] , зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження якої невідоме, повідомлена про розгляд справи відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом опублікування 18.06.2025 року, 31.07.2025 року, 12.08.2025 року оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке розміщене за десять днів до дати ухвалення цього рішення. Отже, з опублікуванням оголошень про виклик [PERSON] вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, учасником якої вона є. Право надати відзив на позовну заяву відповідач не реалізувала та не повідомила суд про причини неявки в судове засідання. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, не повідомила суд про причини неявки в судове засідання. Зокрема, надісланий за місцем реєстрації відповідача рекомендований лист з копією ухвали про відкриття провадження у справі, з повідомленням про розгляд справи, [PERSON] не був вручений, а поштове відправлення повернуто з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 68, 115, 129, 136). Отже, відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд судом цивільної справи, учасником якої вона є. 17.04.2025 року до суду надійшли пояснення [PERSON] у справі, у яких вона зазначила, що не заперечує проти задоволення позову [PERSON] та просить його задовольнити у повному обсязі. Спадщину за померлим батьком [PERSON] не приймала та приймати не буде. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що є сусідкою родини [PERSON] та [PERSON] підтримували дружні та сусідські відносини, знайома з ними з 1966 року. Увесь час та до моменту смерті [PERSON] у житловому будинку проживала та вела господарство [PERSON] , допомагала під час хвороби [PERSON] , називала татом, свідок навіть і не знала, що [PERSON] не рідна дочка [PERSON] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що є сусідкою родини [PERSON] та [PERSON] з 2005 року, зрозуміла, що [PERSON] є дочкою [PERSON] , оскільки вона називала його «тато», завжди обідали у літній період на дворі, до [PERSON] приходили в житловий будинок [ADDRESS] її син та дочка, вранці та ввечері щодня [PERSON] порядкувала по домогосподарству. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що є донькою [PERSON] та з 2006 року знає родину [PERSON] , з 2007 року перебувала у декретній відпустці по догляду за дитиною, а тому постійно знаходилася вдома, спостерігала з вікна, як [PERSON] практично постійно була вдома, доглядала за [PERSON] , коли він хворів, проживала з ним. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінюючи докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків. Судом встановлено наступні фактичні обставини. [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18.07.1952 року, актовий запис № 52, та копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 11.06.1952 року щодо шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 55. Згідно із копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 22.11.1983 року, актовий запис № 2179, укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Згідно із відмітками у будинковій книзі для прописки громадян, що проживають у будинку [ADDRESS] [PERSON] проживав постійно з 25.05.1966 року, [PERSON] - з 23.05.1966 року, [PERSON] [INFO] - з 23.01.1969 року, виписана 21.09.1985 року. Згідно із копією паспорта громадянина України [PERSON] її місцем реєстрації було [ADDRESS] з 27.09.1985 року, та [ADDRESS] - з 11.12.2007 року. Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 11.05.1966 року заступником ст. нотаріуса Першої Полтавської державної нотаріальної контори Абдула Т.О. за реєстровим 2-2736, частина житлового будинку з допоміжними господарчими побудовами в [ADDRESS] купила [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) 04.02.2020 року, актовий запис № 167. Згідно із повідомленням приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Соляник А.В. від 28.09.2021 року щодо складу спадкоємців до майна померлої [INFO] [PERSON] , спадкоємцями частки житлового будинку з господарськими будівлями у [ADDRESS] є [PERSON] [INFO] (на 3/8 частки будинку) та [PERSON] [INFO] (на 1/8 частку будинку). Свідоцтво про право на спадщину від 02.03.2021 року видано [PERSON] на 3/8 частки житлового будинку. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 02.06.2022 року, актовий запис № 1147. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.10.2024 року № 237/020-31 приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Соляник А.В. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] з тих підстав, що частка житлового будинку (обов`язкова частка у спадщині) належить [PERSON] як пережившому непрацездатному чоловіку [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадщину після смерті [PERSON] [PERSON] прийняв відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживав з нею, проте юридично не оформив своїх прав. [PERSON] не надано документів, що підтверджують факт родинних чи інших відносин із померлим [PERSON] . А також [PERSON] не надано документів на спадкове майно та не підтверджено факт прийняття спадщини у встановлений законом строк. Згідно із копіями довідок КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 у м. Полтава» від 23.12.2013 року, від 16.02.2017 року, виписного епікризу щодо стаціонарного лікування від 02.11.2015 року, листа офтальмологічного обстеження від 16.10.2015 року, консультативного висновку щодо стаціонарного лікування Обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського від 16.03.2016 року, огляду лікаря ЗП-СЛ від 07.10.2019 року [PERSON] тривалий час лікувався амбулаторно та стаціонарно, мав офтальмологічні та інші загальні захворювання, потребував стороннього догляду. Відповідно до копії товарного чеку та гарантійного талону Магазина «Медтехніка» від 05.02.2018 року, [PERSON] придбано слуховий апарат. Згідно із ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Згідно із ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст.1264 ЦК України). Згідно із ч.3 ст.1268 та ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ч.ч.2,4 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї. Тобто, для набуття права на спадкування за законом на підставі ст.1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення із спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно із ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Згідно із ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що метою встановлення факту проживання однією сім`єю позивача з [PERSON] є оформлення [PERSON] спадкових прав, отримання спадщини відповідно до ст. 1264 ЦК України. Встановлення вказаного факту має визначені юридичні наслідки, що виражаються в отриманні статусу спадкоємця за законом четвертої черги. Оцінюючи, надані позивачем докази, пояснення сторін у справі, суд дійшов висновків, що [PERSON] проживала у будинку [ADDRESS] у родині [PERSON] та [PERSON] з 23.05.1966 року, виписана із вказаної адреси [INFO] . Проте згідно із показами свідків постійно з 2017 року по день смерті спадкодавця [PERSON] проживала за вказаною адресою та опікувалася [PERSON] , вела спільне господарство, лікувала його. Разом з тим, на позивача, окрім доведення факту спільного проживання, покладений обов`язок доведення факту проживання як одна сім`я, що передбачає надання доказів щодо спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту проживання однією сім`єю, оскільки для встановлення такого факту необхідні докази ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявність взаємних прав та обов`язків. До подібного висновку прийшов ВС у постанові від 14.02.2018 року за результатами розгляду справи № 129/2115/15-ц, а також у постанові від 12.11.2020 року у справі №750/12880/19, провадження №61-8759св20. Із матеріалів справи вбачається, що факт проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини підтверджується копіями медичних документів за період з 2013 року по 2018 рік, письмовими доказами, наявними у матеріалах справи, копіями товарних чеків на придбання ліків у 2018 році, показами свідків, копією рахунку-замовлення на отримання послуг похоронного призначення від 02.06.2022 року, свідоцтва про поховання від 02.06.2022 року № 006192, довідки від 02.06.2022 року № 363 про причину смерті [PERSON] . Відомості про такі обставини містять показання свідків та підтверджують наявність спільних витрат, бюджету, побуту, придбання медичних приладів в інтересах сім`ї, зокрема задля лікування [PERSON] . Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 02.03.2021 року, посвідченим приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу зареєстрованим за № 501, 3/8 частки житлового будинку в [ADDRESS] , успадкував [PERSON] , який є сином позивача [PERSON] . Тобто, [PERSON] постійно фактично проживала за вказаною адресою із спадкодавцем [PERSON] , якому належить 1/8 частка вказаного будинку та опікувалася ним, разом із допомогою сина, забезпечувала поховання [PERSON] , що підтверджується копією рахунку-замовлення на отримання послуг похоронного призначення від 02.06.2022 року, свідоцтва про поховання від 02.06.2022 року № 006192, довідки від 02.06.2022 року № 363 про причину смерті [PERSON] . Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його діти: [PERSON] , [PERSON] , які не зверталися із заявами про прийняття спадщини після смерті батька. Інших спадкоємців щодо спадкового майна після смерті [PERSON] за законом та за заповітом, судом не встановлено. Спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою № 81654829 про відсутність заповітів/спадкових договорів від [PERSON] , інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 81654824 про відсутність спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину на ім`я померлого [INFO] [PERSON] , 1929 року народження, надісланих Першою Полтавською державною нотаріальною конторою, а також інформаційними довідками зі Спадкового реєстру про відсутність посвідчених заповітів, спадкових справ, виданих свідоцтв про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] , 1929 року народження, надісланих приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Соляник А.В. Спадкоємець за законом першої черги після смерті [PERSON] - [PERSON] позов визнала та просила його задовольнити. Відповідно до ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно із частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти спадщину. Статтями 1268 та 1269 ЦК України презюмується, що коли спадкоємець постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу. Як зазначено в ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, що прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення в нотаріальному порядку (постанова Верховного Суду від 22.09.2021 року у справі № 227/3750/19 (провадження № 61-16069св20). Із матеріалів справи убачається, що постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.10.2024 року № 237/020-31 приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Соляник А.В. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] з тих підстав, що частка житлового будинку (обов`язкова частка у спадщині) належить [PERSON] як пережившому непрацездатному чоловіку [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадщину після смерті [PERSON] [PERSON] прийняв відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживав з нею, проте юридично не оформив своїх прав. [PERSON] не надано документів, що підтверджують факт родинних чи інших відносин із померлим [PERSON] . А також [PERSON] не надано документів на спадкове майно та не підтверджено факт прийняття спадщини у встановлений законом строк. Встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років позивачу [PERSON] необхідне для реалізації її спадкового права, як спадкоємця четвертої черги за законом після смерті [PERSON] . Судом встановлено, що позивач [PERSON] та померлий [INFO] [PERSON] проживали однією сім`єю не менше п`яти років на час відкриття спадщини, тобто [PERSON] прийняла спадщину проживанням із спадкодавцем відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, інші спадкоємці за законом та за заповітом, які б прийняли спадщину, відсутні. Приймаючи визнання відповідачем [PERSON] позову, що не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов [PERSON] про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування таким, що підлягає задоволенню. До складу спадщини після померлого [INFO] [PERSON] увійшла 1/8 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Оскільки [PERSON] є спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті [PERSON] , прийняла спадщину проживанням разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, приватний нотаріус позивачці відмовив у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, суд вбачає підстави для визнання права власності [PERSON] на спадкове майно у складі 1/8 частки житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказаний спосіб захисту права застосовується судом, оскільки існують перешкоди для оформлення в нотаріальному порядку спадкових прав [PERSON] . Належними відповідачами у спадкових спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Подібні висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938св18), від 15.01.2020 року у справі № 200/9984/16-ц (провадження № 61-11977св19), від 20.12.2021 року у справі № 502/1603/18 (провадження № 61-10329св21), від 24.05.2023 року у справі № 291/559/21 (провадження № 61-4425св23) та інших. Отже, у вказаній справі належними відповідачами є спадкоємці за законом першої черги після смерті [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] . Вирішуючи спір, суд залежно від характеру правовідносин зобов`язаний визначити суб`єктний склад спору і норми матеріального права, які підлягають застосуванню, та, встановивши факт пред`явлення позову до неналежного відповідача, відсутність клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем, незалучення до участі у справі співвідповідача, суд відмовляє в задоволенні позову саме із зазначених підстав (схожий за змістом висновок викладено в пункті 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2022 року у справі № 125/2157/19). За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача (наведену правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2019 року у справі № 910/7122/17). Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 13.07.2022 № 461/2358/19 (61-3497св21). З огляду на те, що Полтавська міська рада не є належним відповідачем у вказаній цивільній справі, судом не встановлено обставин, які б доводили порушення матеріальних прав позивача [PERSON] відповідачем - Полтавською міською радою, у задоволенні позову до Полтавської міської ради слід відмовити. За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача. При зверненні до суду за позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 8211,2 грн, відтак, з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в указаному розмірі, по 4105,6 грн з кожної.

Outcome: approved