Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 29.07.2025 ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі позивач) звернулося до суду із позовом сформованим в системі «Електронний суд» і просило стягнути з [PERSON] (далі відповідач) заборгованість за кредитним договором № 1274-2987 від 24.09.2023 у розмірі 27500 грн. 00 коп., з яких прострочена заборгованість 5500 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 22000 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 24.09.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1274-2987. На виконання умов договору відповідачу надано одноразовий ідентифікатор А0216, для підписання Кредитного договору № 1274-2987 від 24.09.2023, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов Кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 5500 грн.; строк кредитування 300 днів; базовий період 14 день; комісія за видачу кредиту 15,00 % від суми кредиту; знижена % ставка 1,20 % в день; стандартна % ставка 1,50 % в день. Відповідачу на його картковий рахунок, вказаний в особистому кабінеті, перераховано кредитні кошти. Відповідач порушив умови Кредитного договору і не повернув в повному обсязі кредит, внаслідок чого станом на 08.07.2025 загальний розмір заборгованості становить: 30844 грн., прострочена заборгованість за кредитом 5500 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 24519 грн.; прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту 825 грн. Кредитодавцем прийнято рішення про можливість застосування до відповідача програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику у сумі 3344 грн. за умови погашення решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 27500 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 5500 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 22000 грн. Представник ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» - Резуєв Є.В., згідно поданого клопотання позовні вимоги підтримав, просив розгляд справи проводити без участі представника позивача. 12.09.2025 від представника відповідача [PERSON] [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву сформований в системі «Електронний суд», згідно якого просила відмовити в частині стягнення заборгованості по процентам. Вказувала, що на підставі Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %. Позивачем розрахунку заборгованості з застосуванням зазначених вимоги не зроблено, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками не визнаються у повному обсязі. Вказувала, що прострочена заборгованість за нарахованими відсотками перевищує тіло кредиту майже в 5 разів, є несправедливою в сенсі статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та суперечить таким загальним засадам цивільного законодавства, як справедливість та розумність, тому наявна очевидна неспівмірність заявлених до стягнення сум процентів за користування кредитними коштами тілу кредиту. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнав заборгованість за кредитом у розмірі 5500 грн. Вказував, що укладав кредитний договір та отримував кредитні кошти на картку на лікування. Борг не погашав у зв`язку з браком коштів. Вважав заявлений до стягнення розмір відсотків завеликим. Представник відповідача Сергеєва С.А. у судовому засіданні не оспорювала розмір заборгованості за тілом кредиту, заперечувала проти стягнення з відповідача заборгованості по процентам. Вказувала, що заявлені до стягнення суми процентів за користування кредитними коштами є неспівмірними тілу кредиту Заяви, клопотання. 12.09.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Інші процесуальні\~дії у\~справі. Ухвалою суду від 01.08.2025 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін на 19.09.2025. 19.09.2025 розгляд справи відкладено на 13.10.2025. Фактичні обставини, встановлені судом. 24.09.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію» шляхом підписання одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А0216 укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1274-2987 (далі - Договір) (а.с. 12-15). За умовами Кредитного договору кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб. Позичальник взяв зобов`язання повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавець проценти за користування кредитом у порядку передбаченому цим договором (пункт 2.2. договору). Мета отримання кредиту, тобто мета відкриття кредитної лінії: для задоволення особистих потреб позичальника (пункт 2.4. договору). Для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом кредитодовець рекомендував здійснити повне погашення кредиту протягом перших 140 днів з дати отримання кредиту (пункти 2.3 Договору). У пункті 4.1 договору визначено загальний розмір кредиту: 5500 грн. Базовий період складає 14 календарних днів. Перебіг першого базового періоду починається з дати надання/видачі Кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду. Перебіг кожного наступного базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього базового періоду. Перебіг останнього базового періоду закінчується в останній день строку дії цього договору (пункт 4.4 Договору). Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 1.50 % за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за зниженою ставкою) (пункт 4.6 Договору). Знижена процентна ставка становить 1.20 % за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору (пункт 10.2 Договору). Строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 19.07.2024. Строк дії договору є рівним строку кредитування (пункт 4.9 Договору). Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає двадцять сім тисяч сто тридцять п`ять цілих, нуль сотих процентів (пункт 4.10 Договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього Договору (за весь строк кредитування) складає 28401,66 грн. та включає в себе: суму кредиту, комісію за видачу кредиту та проценти за користування кредитом (пункт 4.11 Договору). Позичальник зобов`язується повертати кредитодавцю отриманий кредит у останні дні останніх 8 (восьми) базових періодів строку кредитування згідно графіку платежів за договором за зниженою ставкою, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у правилах. Кредит вважається повернутим кредитодавцю з моменту зарахування суми грошових коштів у повному розмірі виданого кредиту на банківський рахунок кредитодавця (пункт 5.1 Договору). У реквізитах сторін зазначено номер особистого електронного платіжного засобу [PERSON] № [NUMBER] (пункт 12 договору). Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) підписані відповідачем 24.09.2023 одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А0216 (а.с. 16-19). Згідно Довідки про перерахування суми кредиту № 1274-2987 від 24.09.2023 видача кредиту [PERSON] здійснено за допомогою платіжної системи LiqPay, платіж № 2369803715, сума платежу 5500 грн., card_mask [NUMBER] (а.с. 25). 24.09.2023 на картку [NUMBER] через систему платежів LiqPay перераховано грошові кошти в сумі 5500 грн. за номером договору № 1274-2987, ID платежу 2369803715, що підтверджується листом АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» (а.с. 23-24). Згідно розрахунку заборгованості за договором № 1274-2987 від 24.09.2023, станом на 08.07.2025 заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі становить 30844 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 5500 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 24519 грн.; прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту 825 грн. (а.с. 26-27). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Згідно частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини 1 статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до його виконання. Згідно частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За приписами частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Процентна ставка\~за кредитом\~може бути\~фіксованою або\~змінюваною.\~Тип процентної\~ставки визначається\~кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частини 1, 2 статті 1056-1 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді врегульовано Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону). Відповідно до частини 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно частини 12 та 13 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом установлено, що 24.09.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1274-2987 в електронному вигляді шляхом підписання одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А0216. Умовами договору передбачено дату видачі кредиту 24.09.2023, суму кредиту 5500 грн., знижену процентну ставку - 1.20 % за кожен день користування кредитом стандартну процентну ставку 1.50 % за кожен день користування кредитом, строк кредитування - 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику, дату повернення (виплати) кредиту 19.07.2024, орієнтовну загальну вартість кредиту на дату укладення Договору (за весь строк кредитування) 28401,66 грн., яка включає в себе суму кредиту, комісію за видачу кредиту та проценти за користування кредитом. На виконання умов кредитного договору позивачем на картковий рахунок відповідача [PERSON] № [NUMBER] , за допомогою\~платіжної системи\~LiqPay перераховано грошові кошти у сумі 5500 грн., що визнано відповідачем та його представником. Відтак, суд вважає, що факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені кредитним договором № 1274-2987 від 24.09.2023, позивачем доведено, зокрема щодо простроченої заборгованості за кредитом, яка становить 5500 грн. та підлягає стягненню з [PERSON] . Крім того, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, позивач просив стягнути з відповідача у тому числі, крім простроченої заборгованості за кредитом (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема, прострочену заборгованість за нарахованими процентами. В обґрунтування позовних вимог в цій частині позивачем надано розрахунок заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії № 1274-2987 від 24.09.2023 станом на 08.07.2025, згідно якого загальна сума заборгованості становить 30844 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 5500 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 24519 грн.; прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту 825 грн. Списавши частково заборгованість за кредитним договором позивач просив стягнути з відповідача на його користь прострочену заборгованість за нарахованими процентами у сумі 22000 грн. Заперечуючи проти позовних вимог в цій частині відповідач та його представник вказували на непропорційність, неспівмірність та несправедливість розміру нарахованих відсотків за користування кредитними коштами тілу кредиту відповідно до статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Перевіряючи доводи відповідача та його представника в цій частині, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Верховний Суд у постанові від 12.02.2025 (справа № 679/1103/23) вказав, що під час стягнення заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, а не іншими умовами, які дають змогу кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму компенсації, оскільки така непропорційно велика сума компенсації не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Отже, вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищеними, не відповідає передбаченим у частині 3 статті 509, частинах 1, 2 статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. З огляду на приписи частини 4 статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту. Вказане узгоджується із положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 09.04.1985 № 39/248 «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», в якій зазначено, що, визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Пунктами 1, 2 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09.04.1985 № 39/248, Хартією захисту споживачів, схваленою Резолюцією Консультативної ради Європи від 17.05.1973 № 543, Директивою 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 11.05.2005 (пункти 9, 13, 14 преамбули), Директивою 2008/48/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 23.04.2008 про кредитні угоди для споживачів передбачається, що надання товарів чи послуг, зокрема у фінансовій галузі, не має здійснюватися за допомогою прямого чи опосередкованого обману споживача, а відповідні права споживачів регламентуються як на доконтрактній стадії, так і на стадії виконання кредитної угоди. Директива 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради Європи від 11.05. 2005 розділяє комерційну діяльність, що вводить в оману на дію і бездіяльність та застосовується до правовідносин до і після укладення угоди, фінансові послуги через їх складність та властиві їм серйозні ризики потребують встановлення детальних вимог, включаючи позитивні зобов`язання торговця. Оманливі види торговельної практики утримують споживача від поміркованого і таким чином, ефективного вибору. Межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 10.11.2011 № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг). У Рішенні від 11.07.2013 № 7-рп/2013 Конституційний Суд України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема, щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками - фізичними особами. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 132/1006/19. Відповідно до постанови Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення.

Outcome: partial