Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

21.03.2025 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в особі представника Сопіна Д. О. звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу кредитором зі спадкоємців, мотивуючи свої вимоги тим, що між позивачем та [PERSON] було укладено кредитні договори № б/н від 12.01.2015 та 31.08.2023, згідно з якими [PERSON] отримав кредит у вигляді встановлених кредитних лімітів на карткові рахунки зі сплатою відсотків за користування кредитами. [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцями померлого є відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Однак, [PERSON] умови договорів виконував неналежним чином, внаслідок чого заборгованість за кредитним договором № б/н від 31.08.2023 станом на дату його смерті [INFO] становить 41 446,42 грн.; заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.01.2015 становить 34 020,00 грн. 17.05.2024 позивачем направлено претензію кредитора до Третьої Запорізької державної нотаріальної контори, на яку 06.06.2024 отримано відповідь про надіслання цієї претензії приватному нотаріусу Мельник О. Г. за місцем заведення спадкової справи. 30.01.2025 спадкоємцям позичальника [PERSON] і [PERSON] направлено лист-претензію про погашення заборгованості, яка задоволена не була. З огляду на наведені обставини, позивач просив стягнути зі спадкоємців [PERSON] , [PERSON] суму заборгованості у загальному розмірі 75 466,42 грн. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028,00 грн. (а.с. 2-10). Судом проведено такі процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 24.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження та призначене підготовче судове засідання на 28.04.2025 на 11:00 год., встановлено строки для подання заяв по суті справи учасникам процесу (а.с. 129). 18.04.2025 від представника позивача адвоката Якушева С. О. надійшло клопотання про участь у всіх судових засіданнях в режимі відеоконференції (а.с. 133-136). Ухвалою суду від 23.04.2025 задоволено клопотання представника позивача про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції (а.с. 137). 28.04.2025 підготовче судове засідання було відкладено у зв`язку із неявкою відповідачів до 28.05.2025. 13.05.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшли пояснення з відповідними доказами, в яких зазначив, що у позовній заяві була допущена помилка в даті укладання одного з кредитних договорів, а саме помилково зазначено дату 17.11.2021 замість вірної 31.08.2025. Також зазначив, що розмір заборгованості за одним з кредитних договорів змінився та зменшився через те, що 07.05.2025 представником одного зі спадкоємців [PERSON] - [PERSON] було внесено 8 000,00 грн. на погашення заборгованості за договором № б/н від 12.01.2015 (кредитна картка «Універсальна»), що укладений зі спадкодавцем на підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 12.01.2015 (а.с. 142-168). 28.05.2025 у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву з метою виклику представника відповідача [PERSON] - [PERSON] - до 04.07.2025. Ухвалою суду від 04.07.2025 закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та справу призначено до судового розгляду по суті на 08.08.2025 на 11:00 год. (а.с. 173). 08.08.2025 судове засідання було відкладено у зв`язку із неявкою відповідачів до 08.09.2025. 19.08.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшли пояснення, в яких зазначив, що розмір заборгованості за одним з кредитних договорів змінився та зменшився через те, що 09.06.2025 та 25.07.2025 представником одного зі спадкоємців [PERSON] - [PERSON] було внесено кошти на загальну суму 14 000,00 грн. на погашення заборгованості за договором № б/н від 12.01.2015 року (кредитна картка «Універсальна»), що укладений на підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 12.01.2015. Отже, станом на 17.08.2025 заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.01.2015 (кредитна картка «Універсальна») складає 12 020,00 грн. Розмір заборгованості за кредитним договором № б/н від 31.08.2023 («Оплата частинами») не змінилася та становить 41 446,42 грн. Загальний розмір заборгованості за вищевказаними кредитними договорами, що підлягає стягненню з відповідачів, дорівнює 53 466,42 грн. (а.с. 181-193). 08.09.2025 судове засідання було відкладено за клопотанням представника позивача до 06.10.2025. 10.09.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшли пояснення, в яких зазначив, що розмір заборгованості за одним з кредитних договорів змінився та повністю є погашеним через те, що 25.08.2025 представником одного зі спадкоємців [PERSON] - [PERSON] було внесено кошти на загальну суму 12 020,00 грн. на погашення договору № б/н від 12.01.2015 року (кредитна картка «Універсальна»), що укладений на підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 12.01.2015. Станом на 07.09.2025 заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.01.2015 відсутня та погашена в повному обсязі. Розмір заборгованості за кредитним договором № б/н від 31.08.2023 («Оплата частинами») не змінився та становить 41 446,42 грн. 06.10.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача повторно надійшли пояснення щодо розміру заборгованості за кредитними договорами, в яких зазначив, що станом на 02.10.2025 заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.01.2015 року (кредитна картка «Універсальна») є погашеною в повному обсязі. Розмір заборгованості за кредитним договором № б/н від 31.08.2023 («Оплата частинами») станом на 02.10.2025 становить 41 446,42 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити з підстав, що викладені в ньому, з урахуванням письмових пояснень від 06.10.2025. Також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися судом належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами із повідомленнями, однак конверти повернулись на адресу суду з відмітками відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно з положеннями п. 4 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Оскільки судові повістки надсилались відповідачам за адресою їх зареєстрованого місця проживання, та відповідачі не повідомили суду іншої адреси проживання, тому суд доходить висновку, що останнім належним чином вручені судові повістки на судові засідання 08.08.2025, 08.09.2025 та 06.10.2025, днем вручення яких в силу вищезазначених положень ЦПК України є 17.07.2025, 25.08.2025 та 23.09.2025 відповідно (згідно з відмітками про відсутність особи за місцем проживання на конвертах із поштовими відправленнями судових повісток). Причини неявки в судові засідання відповідачі не повідомили, відзив на позов не подали. З урахуванням викладених обставин, судом за згодою представника позивача, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи за відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання) відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. 06.10.2025 судом завершено розгляд цієї справи та суд перейшов до стадії ухвалення заочного рішення, оголосивши перерву для виготовлення його повного тексту до 14.10.2025. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. Між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н від 12.01.2015 шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПРИВАТБАНКУ, відповідно до якого [PERSON] отримав кредитну картку, на яку останньому було встановлено на картку кредитний ліміт (а.с. 16). Так, 12.01.2025 [PERSON] було встановлено на картку кредитний ліміт у розмірі 300,00 грн., який у подальшому збільшувався до 46 000,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування (а.с. 23). Згідно з випискою за договором № б/н від 12.01.2025 за період з 12.01.2015-12.03.2025 [PERSON] постійно користувався кредитною карткою, використовував кредитний ліміт, здійснював погашення кредиту та відсотків (а.с. 51-65). Також, між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н від 31.08.2023 шляхом підписання заяви про надання кредиту «Оплата частинами», відповідно до якого [PERSON] отримав кредитну картку (а.с. 162-163). Також, 31.08.2023 [PERSON] ознайомився із паспортом споживчого кредиту «Оплата частинами» (а.с. 163-165). 31.08.2023 [PERSON] було встановлено на картку кредитний ліміт у розмірі 43 749,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування (а.с. 22). Згідно з випискою за договором № б/н від 31.08.2023 за період з 31.08.2023-20.02.2025 [PERSON] використав кредитний ліміт у вищезазначеному розмірі 31.08.2023 на купівлю товару в розстрочку, та 31.08.2023 здійснив поповнення картки на суму 2 302,58 грн (а.с. 66). Відповідно до зареєстрованої 06.09.2019 нової редакції Статуту позивача, Наказом Мінфіну від 21.05.2018 № 518 було змінено тип Банку на приватне та його найменування на акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (АТ КБ «ПриватБанк»). За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умови договорів приєднання розробляються банком, а тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам банківських послуг та доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці Тарифи, Умови і правила надання банківських послуг у Приватбанку, з якими був ознайомлений позичальник. Як зазначено судом вище, матеріали справи містять підтвердження, що саме з доданими банком до позовної заяви Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» ознайомився та погодився [PERSON] , підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, а також що саме зазначені документи містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки (пені, штрафів), комісії, і саме у тих розмірах, які застосовані банком у наданому ним розрахунку заборгованості. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина друга статті 1054 ЦК України). Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З поданих АТ КБ «ПРИВАТБАНК» розрахунків заборгованості випливає, що у [PERSON] у зв`язку із неналежним виконанням умов договорів станом на 05.09.2023 була наявна заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.01.2015 у розмірі 34 020,00 грн.; за кредитним договором № б/н від 31.08.2023 у розмірі 41 446,42 грн. Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Стаття 559 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. На порушення норм закону та умов договору [PERSON] свої зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконував, кредит та проценти за користування кредитами у визначений договорами строк не повернув. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 06.09.2023, актовий запис № 2262 (а.с. 74). З долученої до позовної заяви копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.03.2024, виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Мельник О. Г., зареєстрованого в реєстрі за № 183, випливає, що спадкоємцями зазначеного у свідоцтві майна [PERSON] є [PERSON] (дочка) та [PERSON] (син) (а.с. 104). В силу вимог статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять, в тому числі, й обов`язки спадкодавця, що йому належали на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1282 цього Кодексу передбачено обов`язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями після смерті позичальника [PERSON] , до них перейшли обов`язки спадкодавця, що витікають з кредитного договору б/н від 12.01.2015 та кредитного договору б/н від 31.08.2023. Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Законодавством визначено, що у подібних випадках відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками. Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця. Відповідно до положень ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до змісту постанови Верховного Суду від 18.09.2019 у справі № 640/6274/16-ц при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Свідоцтво про право на спадщину відповідачка-1 [PERSON] отримала 18.03.2024, відповідач-2 [PERSON] отримав 20.03.2024. 03.06.2024 приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Мельник О. Г. проінформувала АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про те, що на теперішній час спадкоємцям померлого [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину (а.с. 102). Як зазначено у позовній заяві та пояснено представником позивача у судовому засіданні, про прийняття спадщини саме відповідачами Банк дізнався у січні 2025 року, після чого 17.01.2025 направив листи-претензії до відповідачів з вимогами погашення заборгованості спадкодавця за вищезазначеними кредитними договорами. Отже, визначений ст. 1281 ЦК України строк пред`явлення вимоги до спадкоємців позивач не пропустив. Як зазначено судом вище, матеріали цієї справи містять розрахунок заборгованості, згідно з яким [PERSON] у зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору № б/н від 12.01.2015 на день смерті 05.09.2023 мав заборгованість у розмірі 34 020,00 грн. та за кредитним договором № б/н від 31.08.2023 - у розмірі 41 446,42 грн. Проте, згідно з письмовими поясненнями представника позивача від 06.10.2025 представником спадкоємця [PERSON] - [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.01.2025 є повністю погашеною (а.с. 209-210). Таким чином, загальний розмір заборгованості за кредитним договором № б/н від 31.08.2023 («Оплата частинами»), що підлягає стягненню з відповідачів складає 41 446,42 грн, що підтверджується випискою за період 01.01.1999-02.10.2025 (а.с. 213). При цьому, розмір заборгованості за кредитним договором № б/н від 31.08.2023 («Оплата частинами») в сумі 41 446,42 грн не був спростований відповідачами на засадах змагальності під час судового розгляду справи. Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статтях 12, 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ураховуючи предмет спору у зазначеній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1281 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємців позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ними майна. Отже, обсяг спадкового майна та його вартість мають доводити спадкоємці, які заперечують проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємців за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Подібні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 24.11.2021 у справі 615/473/20. Таким чином, враховуючи зміст письмових пояснень представника позивача від 06.10.2025, в яких він підтверджує факт повного погашення заборгованості спадкодавця за кредитним договором № б/н від 12.01.2025, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідачів на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 31.08.2023 в загальній сумі 41 446,42 грн. - у рівних частках, тобто по 20 723,21 грн. з кожного. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, що документально підтверджені, в сумі 1 665,40 грн (55% від 3 028 грн.), тобто по 832,70 грн з кожного відповідача.

Outcome: partial