Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

27 травня 2025 року МКП «Чернівцітеплокомуненерго» звернулося до Чернівецького районного суду міста Чернівців із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що позивач надає відповідачу послуги з постачання теплової енергії у квартиру [ADDRESS] , опалювальною площею 52,10 м.кв., у зв`язку із чим, між позивачем та відповідачем укладено типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії та відкрито особовий рахунок для проведення розрахунків за № [NUMBER] . При цьому вказувало, що відповідач\~у визначеному законом порядку від отримання послуг з постачання теплової енергії, які надавалися згідно до графіків та тарифів, не відмовився, однак їх оплату не проводив, що призвело до виникнення у нього заборгованості за період з 01 листопада 2023 року по 31 березня 2025 року в розмірі 11438 грн. 88 коп. При цьому зазначало, що відповідач на попередження про сплату заборгованості не реагує, тобто таким способом відмовляється в добровільному порядку сплатити борг. Посилаючись на вказане, позивач просив стягнути з відповідача на користь МКП «Чернівцітеплокомуненерго» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії в розмірі 11438\~грн.\~88\~коп., абонентське обслуговування в розмірі 130 грн. 00 коп., 575 грн. 72 коп., втрат від інфляційних процесів, 123 грн. 74 коп., - три відсотки річних, та 2422 грн. 40 коп. сплаченого судового збору. Від представника позивача у матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримала та просила його задовольнити. У разі відсутності відповідача, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, в тому числі шляхом розміщення на сайті суду оголошення про його виклик. Причину своєї неявки суду не повідомив. Відзиву на позов та жодних клопотань, заяв до суду не надав. Так, положеннями ч.1\~ст.280 ЦПК України\~визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що представник позивача не заперечувала проти розгляду справи у відсутність відповідача та можливості ухвалення заочного рішення судом, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Крім того, у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2\~ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що МКП «Чернівцітеплокомуненерго» надає відповідачу [PERSON] послуги з постачання теплової енергії у квартиру [ADDRESS] , опалювальною площею 52,10 м.кв. У зв`язку із цим, між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та відповідачу для проведення розрахунків було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Послуги з постачання теплової енергії надавались відповідачу та нарахування за надані житлово-комунальні послуги проводилось відповідно до\~постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії» №830 від 21 серпня 2019 року. Проведення розрахунку вартості розміру плати за надання послуг з постачання теплової енергії здійснюється відповідно до\~постанови КМУ №830 та відповідно до встановлених тарифів на послуги з постачання теплової енергії, затверджених рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 450/13 від 23 червня 2021 року, № 813/24 від 20 жовтня 2021 року. Пунктом 5 ч.2\~ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Відповідно до ст.ст. 64, 67, 156,\~162 ЖК України\~споживач зобов`язаний щомісячно вносити на рахунок підприємства оплату за послуги з централізованого опалення його квартири. Згідно п.1,3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189-VІІІ споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно вимог ст.ст. 64,156 ЖК України\~повнолітні члени сім`ї несуть з наймачем (власником) солідарну відповідальність за оплату житлово-комунальних послуг. Однак, згідно дослідженого розрахунку, відповідач фактично використовуючи надані позивачем послуги, не здійснювали оплату за визначеними тарифами за надані послуги по теплопостачанню, внаслідок чого у них за період з 01.11.2023 року по 31.03.2025 року виникла заборгованість в сумі 11438 грн. 88 коп.(а.с.18). При цьому, відповідно до Порядку відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2019 року №169 - споживач може відмовитися від отримання послуг з постачання теплової енергії у встановленому порядку - самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Однак, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що відповідач в установленому порядку відмовився від централізованого опалення. Відповідач користується послугами з постачання теплової енергії на підставі публічного договору та не в повній мірі виконує обов`язки по оплаті житлово-комунальних послуг. Крім того, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту неотримання наданих послуг, або ж доказів отримання їх неналежної якості тощо. Крім того, як убачається із матеріалів справи, про існуючу заборгованість відповідач повідомлявся належним чином, однак на нього жодним чином не відреагував(а.с.15). Так, положеннями ст.526 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За таких обставин, суд оцінивши надані позивачем докази в їх сукупності, приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на підставі положень ст. 541 ЦК України та ст.ст. 64, 156 ЖК України суми заборгованості за надані позивачем послуги з постачання теплової енергії згідно наданого позивачем розрахунку суми боргу. Крім того, відповідач не подавав на адресу суду будь-якого клопотання щодо непогодження із сумою боргу чи періодів її нарахування. Крім того, положеннями ч.2 ст.625\~ЦК\~України визначено, що боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежу та 3% річних від простроченої суми, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що й вимоги позивача в частині стягнення з відповідача трьох відсотків річних та інфляційних витрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із цим, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім у зв`язку із зверненням до суду з даним позовом.

Outcome: approved