Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до Добросинсько-Магерівської ради Львівського району Львівської області про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , протягом 3 (трьох) місяців із дня набрання рішенням суду законної сили. Свої позовні вимоги мотивує тим що його батьком є [PERSON] , матір`ю [PERSON] , яка є власником житлового будинку [ADDRESS] , а також земельних ділянок. Після смерті матері, [PERSON] , померлої [INFO] , відкрилася спадщина на належне їй майно. Позивач зазначає, що за життя мати завжди казала, що належне їй майно має належати її внукові, а синові позивача, [PERSON] , на користь якого вона складе заповіт, а після її смерті він успадкує майно. А тому він, [PERSON] ніколи навіть раніше не задумувався про спадкування майна після смерті матері, [PERSON] , оскільки завжди вважав, що заповіт нею все-таки посвідчено в користь [PERSON] і що він звертався за прийняттям спадщини після смерті [PERSON] . Для нього стало несподіванкою, коли його син, [PERSON] , в липні 2025 року повідомив, що він не звертався до нотаріуса з питанням спадкуванням після смерті [PERSON] , заповіту від імені [PERSON] в нього немає. Після цього він та його син поїхали в будинок за адресою: [ADDRESS] , Львівського (до зміни адміністративно-територіального устрою Жовківського) району Львівської області, в якому серед документів знайшли заповіт, складений на його, [PERSON] , користь. Однак, звернувшись у Жовківську державну нотаріальну контору Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно померлої [INFO] матері [PERSON] йому листом № 702/01-16 від 28 липня 2025 року було повідомлено, що відповідно до ст. 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини і не проживав/ не зареєстрований/ з померлою особою до відкриття спадщини, вважається таким, що не прийняв спадщини. Тому йому було вказано, що необхідно звернутися в судові органи для встановлення додаткового терміну для прийняття спадщини та надати відомості нотаріусу. Позивач вважає, що в нього є поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки він не знав про наявність заповіту від імені матері, [PERSON] , складеного нею в його користь до липня 2025 року, крім того його тривала хвороба також є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Як наслідок просить позов задовольнити. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 12 вересня 2025 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження, підготовче судове засідання. Витребувано\~з Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належним чином засвідчену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак позивачем подано на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача, Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Добросинсько-Магерівської сільської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог, при вирішенні справи покладаються на думку суду. На виконання вимоги суду із Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на адресу суду надіслано інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), з якої вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , не реєструвалася. А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнав позовні вимоги, покладається при вирішенні справи на думку суду, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] у селі Магерів, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 22 червня 1999 року. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 01 листопада 1989 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про народження 27 жовтня 1956 року було зроблено запис за № 50. Його батьком є [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Мати позивача, [PERSON] , є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , яке видане 19 вересня 2006 року виконкомом Магерівської селищної ради, на підставі рішення Магерівської селищної ради № 14 від 19 травня 2006 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12902390, який виданий 14 грудня 2006 року державним комунальним підприємством «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації». З державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 872926, який виданий управлінням Держкомзему у Жовківському районі Львівської області 06 жовтня 2010 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01:10:455:00016, вбачається, що [PERSON] на підставі рішення 12 сесії 5 скликання Магерівської селищної ради № 16 від 21 квітня 2008 року, та рішення 18 сесії 5 скликання Магерівської селищної ради № 17 від 30 червня 2009 року є власником земельної ділянки площею 0,4204 га у межах згідно з планом, кадастровий номер земельної ділянки 4622755900:01:010:0016. Земельна ділянка розташована [ADDRESS] . Цільове призначення земельної ділянки ведення особистого селянського господарства. З державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 872927, який виданий управлінням Держкомзему у Жовківському районі Львівської області 06 жовтня 2010 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01:10:455:00015, вбачається, що [PERSON] на підставі рішення 12 сесії 5 скликання Магерівської селищної ради № 16 від 21 квітня 2008 року, та рішення 18 сесії 5 скликання Магерівської селищної ради № 17 від 30 червня 2009 року є власником земельної ділянки площею 0,1499 га у межах згідно з планом, кадастровий номер земельної ділянки 4622755900:01:010:0015. Земельна ділянка розташована [ADDRESS] . Цільове призначення земельної ділянки обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. [PERSON] померла [INFO] , про що 19 вересня 2022 року було складено відповідний актовий запис № 176, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане Добросинсько-Магерівською сільською радою Львівського району Львівської області 19 вересня 2022 року. Відповідно до ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. А тому, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Із змісту заповіту, який складений 24 лютого 2020 року та посвідчений [PERSON] , керуючою справами виконкому Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області та який зареєстровано в реєстрі за № 37, вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все її майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилось, а також все те, що буде належати їй на день її смерті заповіла синові [PERSON] , [INFO] , тобто позивачу. За відомостями виконавчого комітету Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області заповіт від імені [PERSON] , посвідчений Магерівською селищною радою Жовківського району Львівської області 24 лютого 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 37, не змінювався і не скасовувався, що підтверджується записом старости Магерівського старостинського округу № 1 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області Зоряна Семочка від 13 серпня 2025 року. З довідки № 860, яка видана виконавчим комітетом Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області 12 серпня 2025 року, вбачається, що громадянка [PERSON] до дня смерті [INFO] , була зареєстрована і проживала в житловому будинку [ADDRESS] . З довідки № 859, яка видана виконавчим комітетом Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області 12 серпня 2025 року, вбачається, що громадянка [PERSON] , до дня смерті [INFO] , була зареєстрована і проживала одна в житловому будинку [ADDRESS] . Суд враховує, що позивачу листом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 702/01-16 від 28 липня 2025 року було повідомлено, що відповідно до ст. 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини і не проживав/ не зареєстрований/ з померлою особою до відкриття спадщини, вважається таким, що не прийняв спадщини. Тому вказано, що йому необхідно звернутися в судові органи для встановлення додаткового терміну для прийняття спадщини та надати відомості нотаріусу. У випадку неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладання, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Суд бере до уваги, що осіб, які мали право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] з матеріалів справи не вбачається, судом під час судового розгляду не встановлено. Так,\~викладеним у\~свідоцтві про\~одруження серії\~ [NUMBER] ,\~яке видане\~01\~листопада 1949 року, стверджується, що [PERSON] та [PERSON] одружилися 01\~листопада 1949\~року,\~про що\~в книзі\~актів громадянського\~стану про\~одруження 01\~листопада 1949\~року було\~зроблено запис\~за №\~19. Після реєстрації одруження присвоєно прізвище чоловікові та дружині [PERSON] . Батько позивача, а чоловік [PERSON] , [PERSON] помер [INFO] , про що в книзі записів актів громадянського стану про смерть 01 листопада 1961 року було зроблено відповідний запис за № 21, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 01 листопада 1961 року. Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] не був зареєстрований та не проживав разом із матір`ю, [PERSON] , на день її смерті, оскільки він був та є зареєстрований, проживає за адресою: [ADDRESS] . Ч. 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Як наслідок, зважаючи на те, що позивач не був зареєстрований та постійно не проживав з матір`ю [PERSON] , на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті, за зареєстрованим місцем проживання матері, а саме за адресою: [ADDRESS] , йому необхідно було в шестимісячний строк після відкриття спадщини, тобто після смерті [PERSON] звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак він цього не зробив. Ч. 1 ст. 1272 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Як наслідок, позивач пропустив строк для прийняття спадщини. Водночас відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах: від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, яка є незмінною. Відповідно до постанови Верховного Суду України № 565/1145/17 від 26 червня 2019 року, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у судовій справі № 315/765/14-ц викладено висновок, що необізнаність про існування заповіту не тотожна таким обставинам, як відсутність інформації про смерть спадкодавця або спадкову масу. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. З цих міркувань було скасовано ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та ухвалу апеляційного суду про залишення без задоволення позову про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, який було обґрунтовано необізнаністю позивача про існування заповіту, складеного на його користь, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Верховний Суд аналогічно розглядає необізнаність особи про складення заповіту на її користь як поважну причину для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

Outcome: approved