Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Бельський В.М., звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить: зобов`язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у спілкуванні та вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] ; визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дітьми шляхом встановлення порядку і часу для спілкування без присутності матері згідно наступного графіку: -щосуботи з 09:00 до 21.00, -один раз на тиждень в будь-який день з 17:00 до 20:00; місце спілкування з дітьми - це місце проживання батька або місце перебування батька, в тому числі, але не виключно, дитячі майданчики, парки, сквери, театри, бібліотеки, дитячі дошкільні заклади, заклади охорони здоров`я, освітні заклади, заклади харчування, кінотеатри, інші заклади на території України, які будуть відвідуватись батьком з дітьми спільно, з метою забезпечення їх фізичного, духовного та морального розвитку та підготовки до самостійного життя; у період літніх канікул з 15 по 30 червня, з 15 по 30 липня, з 15 по 30 серпня щороку з проживанням дітей у батька у будинку за адресою: [ADDRESS] , або у іншому житловому приміщенні (квартирі/будинку) з належними умовами проживання, з правом переміщення дітей з батьком разом по території України з метою спільного відпочинку та оздоровлення з урахуванням стану здоров`я, потреб та інтересів дітей без участі, супроводження та присутності матері [PERSON] ; під час осінніх, зимових та весняних канікул другу половину тривалості терміну канікул щороку з правом перебування дітей з ночівлею у батька у будинку за адресою: [ADDRESS] , або у іншому житловому приміщенні (квартирі/будинку) з належними умовами проживання, з урахуванням стану здоров`я, потреб та інтересів дітей без участі, супроводження та присутності матері [PERSON] , з поверненням дітей до матері після закінчення режиму зустрічі; встановити [PERSON] необмежене право спілкування з сином [PERSON] , [INFO] , та дочкою [PERSON] , [INFO] , засобами телефонного, електронного та іншого зв`язку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що від шлюбу у сторін народилися діти: син [PERSON] та донька [PERSON] , [INFO] . Після розірвання діти залишилися проживати разом із матір`ю у спільному будинку, позивач виїхав до квартири своїх батьків. У зв`язку з військовою агресією рф виїхали всі разом до Японії, за час вимушеного проживання там в період з вересня 2022 по червень 2023, після повернення в Україну з липня по серпень 2023 він міг безперешкодно спілкуватися з дітьми, проводити з ними в час. Після того, як він вимушено виїхав до Німеччині наприкінці серпня 2023, зв`язок з дітьми перервався, на телефонні дзвінки вони не відповідали, відповідачка це пояснювала їхнім не бажанням розмовляти з батьком через його відсутність. Відповідачка відмовлялася передавати дітям його подарунки. На підставі ст. ст. 157, 159 СК України позивач звернувся до суду за захистом свого права на спілкування та виховання власних сина та доньки. В наданому відзиві на позов відповідачка [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Руденко Л.Д., просила позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково, визначити останньому спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дітьми таким чином: щонеділі з 13:00 до 15:00, один раз на тиждень в будь-який день з 18:00 до 20:00; зустрічі дітей з батьком проводити у громадських місцях культурно- розважального характеру, що призначені для повноцінного відпочинку дітей та відповідають віку та стану здоров`я дитини; зустрічі проводити за попередньою домовленістю з матір`ю дітей, та в її присутності, з урахуванням стану здоров`я дітей, їх бажання, розкладу дня та інших обставин, що мають істотне значення; встановити [PERSON] необмежене спілкування з [PERSON] та [PERSON] засобами телефонного, електронного та іншого зв`язку; в іншій частині позовних вимог відмовити в зв`язку з необґрунтованістю. Свої вимоги мотивує тим, що вимоги [PERSON] не чинити перешкоди у спілкуванні та вихованні дітей жодним чином не обґрунтовані, а докази на підтвердження наявності таких обставин суду не надані. Відповідачка не заперечує проти визначення порядку участі батька у спілкуванні та вихованні їхніх спільних дітей. Зважаючи на досить тривалу відсутність батька в їх житті, визначений ним спосіб у їх вихованні є надмірним та може спричинити негативний вплив на їх психологічний стан. Спілкування дітей з батьком має відновлюватися поступово, в присутності матері. Ухвалою від 02.07.2025 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 04.08.2025 підготовче провадження у справі закрито, призначено судовий розгляд по суті. В судовому засіданні позивач та його представник вимоги позовної заяви підтримали та з наведених в ній мотивів просили задовольнити. Відповідачка та її представник просили позов задовольнити частково. Представник третьої особи у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій підтримала наданий висновок щодо розв`язання спору та просила справу розглядати без її участі. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що 30.11.2013 Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №1429; який рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.02.2022 у справі №592/468/22 було розірвано (а.с. 17). 02.04.2015 від шлюбу народилися діти [PERSON] та [PERSON] , батьками якого є сторони по справі (а.с. 15-16). Згідно з наданими характеристиками КУ Сумська ЗОШ І-ІІІ ступенів №22 ім. Ігоря Гольченка СМР діти є учнями 4-А класу вказаного закладу (а.с. 39-40); [PERSON] відвідувала корекційні заняття у Науково-практичному центрі кафедри логопедії СумДПУ ім. А.С. Макаренка з 01.09.2024 по 30.06.2025 (довідка на а.с. 41). Судовим наказом Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.10.2022 у справі №592/7469/22 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 19.10.2022 до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с. 18). З розрахунку в.о. начальника Ковпаківського ВДВС у місті Суми СХ МРУМЮ Бондаренко В. вбачається, що заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів згідно з судовим наказом №592/7469/22 від 24.10.2022 складає 58\~434,88 грн станом на 01.07.2025 (а.с. 38). 05.10.2025 складено три термінових заборонних приписів стосовно кривдника [PERSON] та два протоколи про адміністративне правопорушення за ч.ч. 1,2 ст.173-2 КУпАП. Згідно з висновком Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради від 30.07.2025 №1226/27.1-27, з метою забезпечення права батька на участь у вихованні дітей, враховуючи їх вік та інтереси, управління вважає за можливе визначити порядок участі батька у вихованні малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у вигляді особистих зустрічей щосереди з 17:00 до 20:00 та щонеділі з 11:00 до 21:00, з правом відвідування дитячих майданчиків, парків, стадіонів, культурно-масових та розважальних закладів під час побачень на території міста Суми; необмежене спілкування з дітьми особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, шо не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дітьми; щодо літніх канікул, права виїзду за межі міста Суми та Сумської області проводити за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, з урахуванням бажання та стану здоров`я дітей, інших обставин, що мають істотне значення (а.с. 53). Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що на прохання [PERSON] придбав подарунки дітям на новорічні свята, привіз їх до них додому, проте [PERSON] , відмовилась їх брати та передавати дітям. Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до\~ст.157\~СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. За змістом ч.2 цієї статті той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. При цьому , відповідно до ч.3 цієї статті той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. В правовідносинах, що розглядаються встановлено, що під час тимчасового проживання позивача поза межами України в період з серпня 2023 по вересень 2025 останній був позбавлений можливості спілкуватися з дітьми [PERSON] та [PERSON] . Сторони, які є батьками неповнолітніх дітей, не можуть дійти згоди щодо реалізації батьком дитини, який проживає окремо, свого обов`язку брати участь у їх вихованні і його права на особисте спілкування з дітьми. Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. Відповідачкою не надано доказів на підтвердження того, що позивач негативно впливає на виховання та розвиток дітей і що спілкування з батьком не відповідає інтересам сина та доньки. На переконання суду, спірні правовідносини щодо дітей виникли між батьками на ґрунті особистих конфліктних відносин один з одним, а не внаслідок неналежного ставлення батька до своїх дітей. Таким чином, враховуючи інтереси дітей, права та обов`язки батьків щодо їх спільного виховання та спілкування з ними, зважаючи на відсутність узгодженої позиції батьків щодо способів участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дітьми, суд вважає за необхідне встановити спосіб участі батька у спілкуванні з сином та донькою відповідно до висновку управління «Служба у справах дітей» від 30.07.2025 №1226/27.1-27, а саме: у вигляді особистих зустрічей щосереди з 17:00 до 20:00 та щонеділі з 11:00 до 21:00, з правом відвідування дитячих майданчиків, парків, стадіонів, культурно-масових та розважальних закладів під час побачень на території міста Суми; необмеженого спілкування з дітьми особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дітьми. Зважаючи на наявні складні конфліктні стосунки між сторонами, сварки в присутності дітей, суд вважає можливим проведення зустрічей батька з дітьми без обов`язковою присутності матері. При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що мати, усвідомлюючи інтереси дітей та виконуючи рішення суду, має можливість морально підготувати їх до зустрічей з батьком, сприяти встановленню психоемоційного зв`язку батька з сином та донькою. Разом з тим, зважаючи на вочевидь міцну емоційну прив`язаність дітей до матері, тривале проживання саме з нею, необхідність особливого догляду та супроводу, зумовленого порушенням розвитку [PERSON] , суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача щодо проведення спільного відпочинку та оздоровлення дітей під час шкільних канікул, з правом виїзду за межі м. Суми та Сумської області. З урахуванням вікових змін дітей, їх розвитку та потреб, батьки не позбавлені права в майбутньому змінити як добровільно, так і в судовому порядку встановлений судовим рішенням у цій справі спосіб участі у вихованні сина та доньки, що буде відповідати інтересам дітей. Позивач [PERSON] належним чином не обґрунтував та не довів того, що відповідачка будь-яким чином перешкоджала у його спілкуванні з дітьми. У зв`язку із чим вимоги позивача в частині зобов`язання [PERSON] не чинити перешкоди у спілкуванні та вихованні з дітьми суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Outcome: partial