Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу в них народився син [PERSON] , 2015 року народження. 01.02..2023 шлюб між подружжям було розірвано рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області. На даний момент позивачка по справі разом з сином проживають в Чеській Республіці. Батько неповнолітнього сина проживає в тому ж самому місті, однак вони спільно не проживають, їхній син [PERSON] навчається в початковій школі, крім школи також відвідує гурток карате, плата за який становить 3800 крон за шість місяців, також відвідує плавання 2800 крон за шість місяців, а також 4000 гривень плата за уроки іноземної мови щомісяця. Витрати батька на дитину становлять приблизно 1000 крон в місяць, в які входить оплата мобільного телефона, а також шкільні обіди. Неповнолітній син проживає разом з матір`ю та перебуває практично на її утриманні. Матір забезпечує дитину самостійно, шкільним приладдям, засобами гігієни, одягом, продуктами харчування, вітамінами та створює всі умови для розвитку та відпочинку дитини. Батько участі у вихованні сина не приймає, кошти на утримання у добровільному порядку не надає, та взагалі не виконує своїх батьківських обов`язків покладених на нього чинним законодавством. Батько дитини має стабільний заробіток, працює робочим на заводі «ЕNGEL» більше трьох років, має стабільну та високооплачувану роботу. На утриманні у відповідача по справі немає більше неповнолітніх дітей або батьків, які потребують опіки чи піклування зі сторони сина. Відповідач є здоровий, працездатний чоловік, який має офіційний заробіток. Позивач вважає, що справедливим та достатнім розміром аліментів, який не буде ставити його у скрутне фінансове становище, становить 5000,00 гривень на дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Короткий зміст заяви про зміну предмету позову: 24.09.2025 віж представника позивача [PERSON] -адвоката Мищишин І.Я. поступила письмова заява про зміну предмету позову, в якій зазначено, що позивач по справі вважає, що оскільки у відповідача наявний стабільний заробіток та він офіційно працевлаштований, то може сплачувати аліменти у частці від заробітку, а не у твердій грошовій сумі, що є підставою для зміни позовних вимог. У зв`язку із наведеним вважає, що позивач має змогу сплачувати аліменти в користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. Стислий виклад позицій сторін: Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся завчасно належним чином, рекомендованою кореспонденцією, та у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.08.2025 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та\~ [PERSON] проживали в зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01.02.2023 (а.с. 10-11). За час перебування у шлюбі, у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.03.2015 (а.с. 8). Згідно Витягу з реєстру Надвірнянської територіальної громади № 2025/005987866 від 08.05.2025, позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 22.08.2025 вбачається, що позивач [PERSON] разом з неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , однак на даний час разом з неповнолітнім сином перебують за межами України. Неповнолітній син [PERSON] перебуває на повному утриманні матері [PERSON] (а.с. 9). Як вбачається з позовної заяви, позивач на даний час разом з неповнолітнім сином, який перебуває на її утриманні, проживають за кордоном. Неповнолітній син за кордоном відвідує школу та гуртки, у зв`язку із чим позивач несе додаткові витрати на його утримання. Відповідач також перебувє за кордоном, де офіційно працевлаштований. Відповідач є особою працездатного віку. Також суду не надано доказів щодо незадовільного стану здоров`я відповідача чи наявності в нього інших утриманців. Тому відповідач може надавати кошти на утримання малолітньої дитини. Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: За змістом ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Крім того, відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у частці від доходу суд дійшов наступних висновків. Відповідно до норм ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно норм ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином суди не вправі виходити за межі позовних вимог та самостійно визначати спосіб стягнення аліментів, оскільки це буде порушенням принципу диспозитивності, визначеного ст. 13 ЦПК України. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 04.07.2018 № 490/4522/16-ц. Тому суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у частці від доходу. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Щодо розподілу судових витрат: Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а саме у справах про стягнення аліментів. Тому судовий збір за подання позивачем вказаної позовної вимоги до суду в сумі 1211,20 грн підлягає стягненню з відповідача в користь держави. Висновки суду: Виходячи із встановленого законом обов`язку обох батьків утримувати дитину, факт проживання дитини з матір`ю, вік та стан здоров`я дитини, матеріальний стан позивача, вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку та здоров`я дитини, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, відсутність доказів щодо незадовільного стану його здоров`я та наявності у нього інших утриманців, суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовільнити, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше\~десяти прожиткових\~мінімумів на\~дитину відповідного\~віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи положення ст. 191 СК України, стягнення аліментів необхідно розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 26.08.2025. На підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задовленням позову, судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 1211,20 грн. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 3, 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved