Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-16 00:00:00

Позивач ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між ТОВ\~«Ізі Кредит»\~та [PERSON] \~31.01.2022\~на підставі\~заяви відповідача\~про видачу\~кредиту було\~укладено кредитний\~договір №\~337373,\~відповідно до\~якого позивач\~прийняв зобов`язання\~надати фінансовий\~кредит відповідачу\~у сумі\~7500,00грн.,\~а відповідач\~зобов`язалася\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти за\~його користування\~відповідно до\~умов,\~зазначених у\~кредитному договорі\~(згідно\~з Графіком\~платежів,\~який є\~невід`ємною частиною\~кредитного договору).\~Надень подання заяви про видачу кредиту відповідач зазначила, що є платоспроможною, має стабільний дохід. Позивач надав кредит у національній валюті готівковій формі у сумі 7500,00 грн. згідно касового ордеру від 31.02.2022, на строк 14 періодів по 14 днів кожен. Сукупна вартість кредиту (загальна сума всіх платежів з урахуванням процентів становить 15568,00 грн., останній платіж мав бути сплачений 15.08.2022. З боку відповідача проведено платежів на загальну суму 4160,00 грн., сплативши лише частину платежів. При цьому, відповідач навіть не повернула отриману від позивача суму кредиту. Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та /або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Внаслідок неналежного виконання зобов`язань відповідачем, а саме прострочення внесення платежів, за кредитним договором виникла заборгованість у сумі 11408,00 грн., з яких 7186,30 грн. - заборгованість з повернення суми кредиту; 4221,70 грн. - проценти за користування кредитом, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.09.2025 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явися, до початку розгляду подав клопотання/заяву, у якому просив розгляд справи проводити без участі їхнього представника, позовні вимоги підтримав та просить задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги та обставини позову визнала, підтвердила, що брала кредит у ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» та не заперечувала щодо стягнення з неї заборгованості. Враховуючи думку представника позивача, заслухавши думку відповідачки, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою\~статті 95 ЦПК України\~передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Спір між сторонами виник з договірних правовідносин, які врегульовані нормами\~Цивільного кодексу України\~в частині позики та договору кредиту, а також загальними положеннями про договір та зобов`язання. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Крім того положеннями ст. 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. Аналогічна позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 30 травня 2018 року по справі № 191/5077/16-ц (провадження 61-17422св18). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 31.01.2022 [PERSON] подала до ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» заяву на видачу кредиту за № 503470, в якій разом з вказівкою особистих анкетних відомостей просила надати їй грошові кошти у кредит на умовах терміновості, повернення та платності в розмірі 7500,00 грн., строком на 14 періодів по 14 днів кожен (по два календарні тижні). На підставі вказаної заяви між ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 337373 від 31.01.2022. Згідно п.п. 3 розділу 2 договору кредитодавець надає позичальнику в кредит грошові кошти в сумі 7500,00 грн. на погоджений сторонами строк, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надається позичальнику на умовах терміновості, повернення та платності, без забезпечення, з метою задоволення особистих потреб позичальника (п. 3.2 договору). Строк кредиту становить 14 періодів (по два календарні тижні кожен) (п. 5.1 договору). Реальна (ефективна) річна процентна ставка за кредитом є фіксованою та становить 1673,84% (п.5.2 договору). Сума щотижневого платежу в рахунок повернення кредиту та сплати процентів визначається графіком платежів, дата першого платежу 14.02.2022 (п.п.5.4,5.5) Невід`ємним додатком до кредитного договору № 337373 від 31.01.2022 є також графік платежів, який містить інформацію щодо розміру платежів за договором, порядку їх формування та розподілу на погашення існуючої заборгованості, а також строки, протягом яких мають бути сплачені ці платежі. Так, 31.01.2022 позивач передав відповідачу грошові кошти у сумі 7500,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 31.01.2022. Згідно з Графіком платежів, останній платіж відповідач мала сплатити 15.08.2022. Згідно деталізації нарахувань та обліку платежів за Кредитним договором № 337373 станом на 03.09.2025, вбачається, що відповідач свої зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів у повному обсязі не виконала, забезпечивши лише часткове погашення заборгованості з повернення тіла кредиту та сплати процентів за користування ним у загальному розмірі 4160,00 грн., останній платіж здійснено на суму 1500,00 грн. 22.08.2023. У зв`язку з порушенням умов договору та графіку повернення кредиту заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 11408,00 грн. з яких: 7186,30 грн. заборгованість за тілом кредиту, 4221,00 грн. - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом. Укладений між сторонами договір не оспорювався та не визнавався судом недійсним. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями статей 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. За змістом статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Нормою частини 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] отримала кредитні кошти та користувалася ними, однак свої зобов`язання щодо погашення кредиту належним чином не виконала, що визнається та не заперечується нею, у зв`язку з чим станом на 03.09.2025 має заборгованість у розмірі 11408,00 грн., суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення вказаної суми заборгованості з відповідача на користь позивача. При розподілі судових витрат, суд керується статтею 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн. згідно платіжної інструкції № 000006130 від 27.08.2025, а тому з огляду на вказане, враховуючи положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд вважає, що позивачу підлягає до повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при зверненої до суду у розмірі 1514,00 грн., а інші 50% у сумі 1514,00 грн. - підлягають до стягнення з [PERSON] на користь позивача, оскільки будь-яких відомостей щодо звільнення останньої від його сплати до суду не надано. На підставі викладеного та

Outcome: approved