Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

1. Позиції сторін, процесуальні дії 1.1.\~Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» звернулося до Індустріального районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступне. 11.04.2018 було укладено договір кредиту та страхування № Z62.00505.003843667 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] . Крім того, 19.12.2023 між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу № 19/12-2023, відповідно до умов якого до ТОВ Оптіма Факторинг» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № Z62.00505.003843667. 22.12.2023 між ТОВ Оптіма Факторинг» та ТОВ ««Фінансова Компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № Z62.00505.003843667. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № Z62.00505.003843667 від 11.04.2018 в загальному розмірі 92229,65 грн., яка складається з наступного: 8757,05 грн. - заборгованість по кредиту; 4272,71 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, а також заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту у розмірі 79199,89 грн. Враховуючи викладене, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за кредитним договором Z62.00505.003843667 від 11.04.2018 в розмірі 92229,65 грн., а також судові витрати. 1.2. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. 1.3.\~Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1.\~Судом встановлено, що 11.04.2018 між ТОВ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Z62.00505.003843667, відповідно до якого банк надає позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 100000 грн., включаючи витрати на страховий платіж, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості), згідно з умовами цього Договору. Згідно з п. 1.2. Договору Банк надає кредит у день підписання даного Договору строком на 24 місяці. Датою видачі кредиту, є дата списання коштів з позичкового рахунку для нарахування на банківський поточний рахунок Позичальника. Згідно з п. 1.3. Договору за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 5,5 % (маржа Банку). Згідно з п. 1.4. Договору станом на день укладення Договору змінна частина ставки, визначена за Рішенням Правління Банку, становить 9,5%, що разом з Маржею Банку складає змінювану проценту ставку в розмірі 15%. У п. 1.10. договору вказано, що за обслуговування кредиту банком, а саме за надання інформації по рахункам з використанням телефонних каналів зв`язку, надання інформації по рахунку із використанням засобів електронного зв`язку, опрацювання запитів позичальника, позичальник сплачує банку плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно Графіку щомісячних платежів. Згідно з п. 2.1. Договору позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 24 щомісячних внесках до 11 дня/числа кожного місяця, згідно Графіку щомісячних платежів. У Графіку щомісячних платежів в графі «плата за обслуговування» відображені щомісячні розміри вказаної плати та сукупний розмір плати в сумі 49226,40 грн. Пунктом 3.2.4. кредитного договору визначено, що позичальник має право не частіше одного разу на місяць вимагати у банку безоплатного надання інформації про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої банку, виписку з рахунків щодо погашення заборгованості та іншої інформації, яка повинна надаватися позичальнику за законом. Згідно з ордерами-розпорядженням №1 та №2 від 11.04.2018 відповідачу видано кредит в сумі 86956,52 грн. з урахуванням суми страхового платежу у розмірі 13043,48 грн. на підставі договору №Z62.00505.003843667 від 11.04.2018. Згідно з випискою з рахунку [PERSON] , з 11.04.2018 по 19.12.2023 [PERSON] було видано кредит згідно з кредитного договору № Z62.00505.003843667 від 11.04.2018 у розмірі 100000 грн., після чого він здійснював платежі в рахунок погашення кредитної заборгованості. Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості, підписаною директором департаменту АТ «Ідея Банк», за кредитним договором № Z62.00505.003843667 від 11.04.2018 станом на 19.12.2023 заборгованість складає 92229,65 грн., яка складається з наступного: 8757,05 грн. - заборгованість по кредиту; 4272,71 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, а також заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту у розмірі 79199,89 грн. 2.2.\~19.12.2023 АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» уклали Договір факторингу № 19/12-2023. Пунктом 2.1. Розділу 2 договору, передбачено, що клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Згідно з п. 2.2. договору факторингу, право вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступається в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом та визначені в друкованому реєстрі боржників (Додаток№2), що підписується сторонами в день укладання цього договору та в реєстрі боржників в електронному вигляді (Додаток №1), що надсилається разом к атом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді клієнтом фактору в електронному вигляді засобами поштового зв`язку ва день укладання цього договору. Друкований реєстр боржників після належного підписання вважається невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до реєстру божників №3 від 19.12.2023 до Договору факторингу № 19/12-2023 від 19.12.2023, ТОВ «Оптіма Факторинг» отримало право вимоги до [PERSON] на загальну суму 92229,65 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 8757,05 грн., заборгованість за відсотками 4272,71 грн., заборгованість за комісіями 79199,89 грн. 2.3.\~22.12.2023 між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено Договір факторингу № 22/12-2023. Пунктом 2.1. Розділу 2 договору, передбачено, що клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Згідно з п. 2.2. договору факторингу, право вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступається в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом та визначені в друкованому реєстрі боржників (Додаток№2), що підписується сторонами в день укладання цього договору та в реєстрі боржників в електронному вигляді (Додаток №3), що надсилається разом к атом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді клієнтом фактору в електронному вигляді засобами поштового зв`язку ва день укладання цього договору. Відповідно до реєстру божників №3 від 22.12.2023 до Договору факторингу № 22/12-2023 від 22.12.2023, ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» отримало право вимоги до [PERSON] на загальну суму 92229,65 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 8757,05 грн., заборгованість за відсотками 4272,71 грн., заборгованість за комісіями 79199,89 грн. 3. Релевантні джерела права 3.1.\~Відповідно до частин першої, другої\~1 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Частиною 1 ст. 530 ЦК України\~визначено , що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України\~передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з статями\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст.1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. 3.2.\~За приписами пункту 1 ч. 1 ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1\~ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Частиною 1 ст. 1077 ЦК України\~визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 3.3. Відповідно до пункту 4 частини першої\~статті 1\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» (тут і далі в редакції, яка була чинною станом на час укладення спірного кредитного договору 11.04.2018)\~загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою\~статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності). У разі якщо витрати на додаткові чи супутні послуги кредитодавця, отримання яких є обов`язковим для укладення договору про споживчий кредит, або кредитного посередника (за наявності) не були включені до загальних витрат за споживчим кредитом, платежі за ці послуги не підлягають сплаті споживачем. Відповідно до ч. 1 ст. 11 вищевказаного Закону після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з ч. 5 ст. 12 вищевказаного Закону умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У ч. 1, 4, 5 ст. 216 ЦК України вказано, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. 3.4. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 вказано, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1.\~Перш за все, суд звертає увагу на те, що відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. З вищевказаних положень норм матеріального права вбачається, що позивач повинен довести суду наявність кредитних правовідносин між первісним кредитором та боржником, наявність договору факторингу між первісним кредитором, наступними кредиторами та новим кредитором, а також правомірність вимог нового кредитора до боржника (факт видачі кредиту боржнику та неповернення кредиту і супутніх платежів боржником). 4.2.\~Суд вважає, що позивачем підтверджено укладення кредитного договору між первісним кредитором та відповідачем, факт видачі кредиту відповідачу, а також підтверджено наступне укладення договорів факторингу між первісним кредитором, його наступниками та позивачем щодо спірного договору. Разом з тим, суд зазначає, що у спірний кредитний договір було включено умову, якою встановлено плату за надання інформації, що за законом повинна надаватися безоплатно (п. 1.10 договору). Пунктом 1.10 кредитного договору відповідачу встановлено плату за надання інформації щодо кредиту без уточнення систематичності запиту такої інформації споживачем. Розмір плати за обслуговування кредиту визначений у пункті у графіку щомісячних платежів, тобто в п. 6.1 договору. Надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено. Послуга щодо «опрацювання запитів позичальника» взагалі не визначена конкретно, тобто у договорі не вказано які саме запити, з якою періодичністю можуть подаватися позичальником. Позивач не надав жодних доказів того, що відповідач коли-небудь подавав до банку запити щодо обслуговування кредитної заборгованості. Суд вважає, що послуга щодо «опрацювання запитів позичальника» також стосується інформуванням про стан кредитної заборгованості. При цьому одночасно пунктом 3.2.4. кредитного договору визначено, що позичальник має право не частіше одного разу на місяць вимагати у банку безоплатного надання інформації про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої банку, виписку з рахунків щодо погашення заборгованості та іншої інформації, яка повинна надаватися позичальнику за законом. Зміст пункту 3.2.4. кредитного договору контекстуально дублює положення пункту 1.10 кредитного договору в розрізі послуг щодо надання інформації за кредитом (розмір заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої банку, виписку з рахунків щодо погашення заборгованості, тощо), але в пункті 3.2.4. кредитного договору безоплатно, а в пункті 1.4 кредитного договору - з оплатою наданих послуг. Фактично на вимогу споживача не частіше одного разу на місяць послуги з надання інформації по рахункам позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в контакт-центрі, шляхом направлення СМС-повідомлень щодо суми платежу за цим договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо, мають оплатний характер, що суперечить як змісту пункту 3.2.4. кредитного договору, так і вимогам частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Враховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, де предметом розгляду був договір аналогічного змісту за участю того самого банку, а також те, що позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд дійшов висновку про те, що положення пунктів 1.10 та 6.1 кредитного договору, укладеного між [PERSON] та АТ «Ідея Банк», щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними. Враховуючи те, що п. 1.10 та 6.1 спірного кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними, вказані пункти не створюють юридичних наслідків та не породжують у відповідача обов`язку сплачувати вказану плату. Зі змісту графіку платежів за договором видно, що відповідач [PERSON] повинен був в порядку виконання умов договору повернути банку 100000 грн. кредиту та 17819,25 грн. процентів за користування кредитом до 11.04.2020. Зі змісту виписки по рахунку відповідача видно, що з часу отримання кредиту та до 30.11.2020 [PERSON] вніс в рахунок погашення заборгованості 141436,09 грн. Тобто, позивач не тільки сплатив всі належні суми кредиту та відсотків, а й суттєво переплатив. При цьому станом на 11.03.2020, тобто за місяць до передбаченої Графіком дати повернення всіх відсотків та кредиту, позивач вже сплатив 135306,09 грн., а отже виконав умови договору достроково. 4.3.\~Підводячи підсумок суд зазначає, що позивач не довів факту порушення його прав відповідачем, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Застосовувати наслідки недійсності нікчемного правочину та зобов`язувати банк повернути відповідачу зайво сплачені суми суд не вважає за необхідне, оскільки банк не брав участі у розгляді справи. 5. Розподіл судових витрат 5.1.\~Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України\~\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією від 17.07.2025 про сплату судового збору в сумі 3028 грн. Враховуючи те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, суд не вбачає підстав для стягнення судового збору чи витрат на правову допомогу з відповідача на користь позивача.. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed