Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

Суть спору. Позивач [PERSON] , діючи через свого представника [PERSON] звернувся до суду з позовом до Комарівської гімназії з дошкільним підрозділом Бродівської міської ради, Відділу освіти Бродівської міської ради у якій просить визнати наказ № 5/К від 14.02.2025 року незаконним, поновити [PERSON] на роботі у Комарівську гімназію з дошкільним підрозділом, стягнути заробіток за час вимушеного прогулу, стягнути моральну шкоду в сумі 225 тис. грн, зобов`язати Відділ освіти Бродівської міської ради проатестувати [PERSON] на вищу категорію, зобов`язати Комарівську гімназію з дошкільним підрозділом нарахувати [PERSON] розрахункові, визнати дії капітана поліції [PERSON] , старшого лейтенанта поліції [PERSON] та лікаря нарколога [PERSON] протиправними. Стислий виклад позиції учасників справи. 1) Позиція позивача. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що звільнення [PERSON] було незаконним, проведено з грубим порушенням встановленого порядку звільнення. [PERSON] був звільнений під час воєнного стану, під час проходження ВЛК, тому просить поновити вчителя української мови, літератури, інтегрованого курсу (світової літератури) на роботі в Комарівську гімназію з дошкільним підрозділом та стягнути заробіток за час вимушеного прогулу. Представник позивача зазначає, що під час роботи [PERSON] у школі не виконувалися закони про освіту, директор зловживав владою. Внаслідок чого в цій установі позивач дістав професійне захворювання, на лікування позивача витрачено більш ніж 100 тис. грн, оскільки у позивача був психологічний стрес. Представник позивача зазначає, що в школі неправильно встановлено педагогічне навантаження, внаслідок чого позивачу встановлено менше навчальних годин ніж іншим вчителям. У січні-лютому 2025 року позивач проходив ВЛК, а на час проходження ВЛК, як зазначає представник позивача, за працівником зберігається заробітна плата, застосовуються гарантії, передбачені ст. 119 КЗпП України. [PERSON] до 17.02.2025 року проходив ВЛК. Крім іншого, представник позивача зазначає, що дії поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення є неправомірними. Стан сп`яніння лікарем встановлено візуально, позивач не «дихав» на алкотестері, оскільки це його право. [PERSON] був під дією лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки приймав лікарські засоби. Позивачу не вручили Протокол про адміністративне правопорушення, він з ним не ознайомився. Представник позивача вважає, що висновок і протокол про адміністративне правопорушення є сфальсифікований, бо сфальсифікована подія, а склад адміністративного правопорушення відсутній. 14.02.2025 року позивач був у школі, оскільки у нього булинавчальні заняття, цього ж дня відбулося звільнення позивача з роботи. Представник позивача вказує, що під час звільнення, позивачу не надали копію наказу про звільнення, не видали письмове повідомлення про перераховані та виплачені суми при звільненні, розрахунку не провели. Трудову книжку позивачу в день звільнення не видали. Трудову книжку на ім`я позивача представник позивача отримала поштовим відправленням 20.02.2025 року. У зв`язку з цим просить визнати наказ про звільнення незаконним, поновити на роботі та стягнути заробіток за час вимушеного прогулу, моральну компенсацію в сумі 225 тис. грн. Також позивач просить зобов`язати Відділ освіти підтвердити [PERSON] вищу категорію, оскільки був наказ на підтвердження вищої категорії. У відповіді на відзив представник позивача зазначає, що з постановою про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення ні позивача ні його представника не було ознайомлено. Протокол про адміністративне правопорушення ВАД № 229466 складено на сфальсифікованих даних, як і висновок лікаря [PERSON] , а це порушує права людини. Протокол засідання адміністративної комісії від 07.02.2025 року (№5) та накладення штрафу 85,00 грн є нікчемним, оскільки складений на сфальсифікованих документах. А сама адміністративна комісія порушила ст. 268 КУпАП не повідомила заздалегідь про своє засідання [PERSON] . Також, позивач не був повідомлений про час і місце слухання справи про адміністративне правопорушення. Просить визнати правочин постанову № 01-/25 від 07.02.2025 року нікчемним. Також, представник позивача просить скасувати постанову № 01/25 від 07.02.2025 року на підставі того, що відсутня подія і склад адміністративного правопорушення. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, додаткових поясненнях просила позовні вимоги задовольнити повністю. Представник позивача в судовому засіданні пояснила, що звільнення [PERSON] є спланованою акцією адміністрації школи, яка неправильно встановлює педагогічне навантаження, забрала у позивача уроки. Всі дані зазначені у документах про встановлення стану сп`яніння позивача є сфальсифікованими, як і сфальсифікований Акт про перебування на роботі [PERSON] у нетверезому стані, заява батьків учнів школи про перебування [PERSON] на уроках в нетверезому стані, Акт про відмову [PERSON] надавати пояснюючу записку про причини його появи на роботі в нетверезому стані, Акт з приводу відмови підписання наказу №5/к від 14.02.2025. [PERSON] , поліція сфальсифікували висновок, протокол, а міська рада фальсифікує постанову, а директор школи фальсифікує запис у табелі. 23.01.2025 року позивач був у Комарівській гімназії, у нього були уроки, він готувався до уроків, не перебував у стані сп`яніння, а був під дією медикаментів, оскільки декілька днів погано спав. 14.02.2025 [PERSON] був на роботі у Комарівській гімназії, в той день його звільнили, трудову книжку не видали, а відправили поштовим зв`язком. Позивач не повинен був підписувати неправомірний наказ про звільнення. Позивачу не виплатили розрахункових. 2) Позиція відповідача Відділу освіти Бродівської міської ради Львівської області. У відзиві Відділ освіти Бродівської міської ради з позовом не погоджується, просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Свої доводи мотивує так. Відповідно до п. 1.4 Положення про відділ освіти Бродівської міської ради від 19.12.2023 року № 1406, відділ є уповноваженою особою з реалізації прав і обов`язків Бродівської міської ради, як засновника, щодо управління закладами освіти. Згідно з ч. 3 п. 3 ст. 26 Закону України «Про освіту», ч. 3, 4 розділу 8.8. Статуту Комарівської гімназії з дошкільним підрозділом Бродівської міської ради Львівської області, затвердженого рішенням Бродівської міської ради від 17.08.2023 року № 1248, керівник (директор) закладу освіти призначає на посаду та звільняє з посади працівників, визначає їх функціональні обов`язки, забезпечує організацію освітнього процесу. Отже, до повноважень відділу не відносяться повноваження щодо прийняття та звільнення вчителів. У відзиві зазначено, що враховуючи Висновок загального поліклінічного відділення КП «Бродівська ЦМЛ» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.01.2025 року, протокол ВАД № 29466 від 23.01.2025 року по матеріалах адміністративного правопорушення, 07.02.2025 року відбулося засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бродівської міської ради Львівської області. Рішенням даної комісії [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 179 КУпАП. Відповідно до вказаних документів директор Комарівської гімназії з дошкільним підрозділом Бродівської міської ради Львівської області, видала наказ від 14.02.2025 року № 5/к про звільнення [PERSON] у зв`язку з перебуванням на роботі 23.01.2025 року в нетверезому стані згідно п. 7 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. З наказом [PERSON] ознайомлюватися відмовився про що складено акт від 14.02.2025 р. У день звільнення з [PERSON] проведено розрахунок та відправлена поштою з повідомленням про вручення трудова книжка. 17.04.2024 року у Відділ освіти Бродівської міської ради надійшла скарга від батьків учнів 9 класу Комарівської гімназії з дошкільним підрозділом Бродівської міської ради Львівської області, у якій звернуто увагу на якість викладання української мови та літератури [PERSON] та зазначено про перебування [PERSON] на роботі у нетверезому стані. З метою розгляду скарги була створена комісія, яка у межах компетенції підтвердила достовірність інформації викладеної у скарзі. У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, з підстав викладених у відзиві. Представник Відділу освіти Бродівської міської ради вказала, що звільнення позивача відбулося згідно з чинним законодавством. 23.01.2025 року батьки учнів Комаріської гімназії виявили, що у вчитель української мови та літератури [PERSON] перебуває на роботі у стані алкогольного сп`яніння, даний факт був зафіксований в Акті 23.01.2025, по даному факту батьки учнів Комарівської гімназії викликали поліцію в гімназію. Працівники поліції доставили позивача до медичного закладу, де було проведено медичний огляд [PERSON] та на підставі огляду лікар встановив, що [PERSON] перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Звільнення позивача відбулося 14.02.2025, у той день позивач був на роботі. Позивач наказ про звільнення отримувати відмовився, трудову книжку отримувати відмовився. 14.02.2025 з позивачем проведено розрахунок при звільненні. 3) Позиція відповідача Комарівської гімназії з дошкільним підрозділом Бродівської міської ради Львівської області. Від Комарівської гімназії з дошкільним підрозділом Бродівської міської ради Львівської області надійшов відзив, у якому відповідач зазначає, що позов не визнає. В обґрунтування своєї позиції вказує, що 23.01.2025 року [PERSON] перебував на роботі, про що зазначено у табелі робочого часу за січень 2025 року. Факт перебування [PERSON] на робочому місці у день звільнення, 14.02.2025 року, також зазначено у табелі робочого часу за лютий 2025 року. 14.02.2025 року був виданий наказ № 5/к про звільнення [PERSON] у зв`язку із перебуванням на роботі 23.01.2025 року в нетверезому стані згідно п. 7 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Нетверезий стан [PERSON] на роботі 23.01.2025 року підтверджений висновком загального поліклінічного відділення КНП «Бродівська ЦМЛ», щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.01.2025 року. Також, перебування [PERSON] на роботі в нетверезому стані підтверджено складеним актом від 23.01.2025 року, а також заявами батьків учнів Комаріської гімназії з дошкільним підрозділом Бродівської міської ради Львівської області. У день звільнення, 14.02.2025 року з [PERSON] проведено розрахунок та відправлено поштою з повідомленням про вручення трудову книжку. Представник відповідача зазначає, що дане звільнення відповідно до п.7 ч. 1 ст. 40 КЗпП України є дисциплінарним стягненням, згідно з ст. 147, 148 КЗпП України. У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, з підстав викладених у відзиві, зазначила, що звільнення відбулося згідно чинного законодавства. 23.01.2025 [PERSON] перебував на робочому місці у класі в Комарівській гімназії в нетверезому стані та батьки учнів через це викликали поліцію. Перебування позивача на роботі 23.01.2025 підтверджується табелем обліку робочого часу за січень 2025 року. 14.02.2025, в день звільнення, позивач також був на роботі, що підтверджується табелем обліку робочого часу за лютий 2025 року. Позивач відмовився надавати пояснення з приводу перебування на роботі в нетверезому стані. Йому зачитали наказ про звільнення, який отримувати позивач також відмовився. Оскільки позивач відмовився отримувати трудову книжку, таку відправлено на адресу позивача поштовим зв`язком. У день звільнення всі нараховані суми позивачу були виплачені. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 17.03.2025 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху, надано строк на усунення недоліків. Ухвалою судді 14.04.2025 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху повторно. 06.05.2025 року представник позивача усунув недоліки, які були причиною для залишення позовної заяви без руху. Ухвалою судді від 07.05.2025 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначене судове засідання. Ухвалою суду від 14.10.2025 року у частині вимог визнати дії капітана поліції [PERSON] , старшого лейтенанта поліції [PERSON] та лікаря нарколога [PERSON] закрито провадження. Роз`яснено позивачу,що розгляд цієї частини позовних вимог віднесений до юрисдикції адміністративного суду. У судовому засіданні надано можливість представникам сторін висловити перед судом свої правові позиції щодо спірних правовідносин. У судовому засіданні 14.10.2025 року суд завершив стадію з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, надано можливість дати додаткові пояснення, які можуть доповнити матеріали справи та перейшов до стадії ухвалення судового рішення. У судовому засіданні 14.10.2025 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. Фактичні обставини, встановлені судом. 01.09.1994 року [PERSON] призначений на посаду вчителя української мови і літератури Комарівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступеня, що встановлено із копії трудової книжки [PERSON] (Т.1 а.с. 78). Заклад перейменовано на Комарівську гімназію з дошкільним підрозділом Бродівської міської ради Львівської області. Відповідно до Статуту Комарівської гімназії з дошкільним підрозділом Бродівської міської ради Львівської області (нова редакція), затвердженого рішенням Бродівської міської ради Львівської області від 17.08.2023 № 1248, безпосереднє керівництво Закладом здійснює його директор (п. 8.6). У п. 8.8 Статуту визначено, що директор призначає на посаду та звільняє з посади працівників, визначає їх функціональні обов`язки (Т.1 а.с. 120-150). Відповідно до Виписки-епікрізу із медичної картки стаціонарного хворого № 3365 [PERSON] з 16.05.2024 по 27.05.2024 перебував на лікуванні у неврологічному відділенні КНП «Бродівська ЦМЛ» з приводу захворювання: ураження головного мозку. Наслідки перенесеної в 2021 р. ЧМТ, у вигляді післятравматичноїенцефалопатії із цефалгічним синдромом, астенічний синдром (Т.1 а.с. 8). Позивач [PERSON] відповідно до Скерування в кабінет «Слухової допомоги», 01.09.2023, проходив обстеження слуху, а 11.09.2023 проходив обстеження слуху у Львівській обласній клінічній лікарні що підтверджується медичними документами (Т. 1 а.с. 24-28). Відповідно до Довідки № 270 від 13.10.2023, виданої Відділом освіти Бродівської міської ради, тижневе навантаження [PERSON] у 2021-2022 навчальному році становило 14,5 годин, у 2022-2023 13 годин (Т.1 а.с. 201). 12.02.2024 позивач [PERSON] звернувся до Атестаційної комісії ІІ рівня відділу освіти із заявою про перенесення терміну атестації на 1 рік (Т. 1 а.с. 75). Відповідно до наказу № 18/к від 10.04.2024, виданого Комарівською гімназією з дошкільним підрозділом Бродівської міської ради, [PERSON] , вчителю української мови та літератури, перенесено термін атестації на один рік. У наказі зазначено «проатестувати [PERSON] у 2024-2025 н.р.». Про те, що [PERSON] підлягав черговій атестації у 2024-2025 н.р., вбачається зі Списку педагогічних працівників Комарівської гімназії з дошкільним підрозділом, які підлягають атестації у 2024-2025 н.р. (Т.1 а.с. 76, 199). Відповідно до Табелю обліку використання робочого часу за січень 2025 року Комарівської гімназії з дошкільним підрозділом, [PERSON] , 23.01.2025 року відпрацював 5 годин. Також, відповідно до цього Табелю, 24.01.2025 [PERSON] відпрацював 5 годин (Т.1 а.с. 210-214). 23.01.2025 року [PERSON] перебував на роботі в нетверезому стані, що зафіксовано в Акті від 23.01.2025 «Про перебування на роботі [PERSON] в нетверезому стані». Акт складений за участю: директора гімназії [PERSON] , голова ПК [PERSON] , вчитель фізичної культури [PERSON] , вчитель математики [PERSON] , [PERSON] , вчитель української мови [PERSON] , педагог-організатор [PERSON] , вчитель початкових класів [PERSON] . У акт містить підписи вказаних осіб. Відповідно до цього акта, [PERSON] з`явився на своєму робочому місці 23.01.2025о 9.00 із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: відчувається сильний різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, не досить зрозуміла мова, різке поблідніння шкірного покриву обличчя. У акті зазначено, що на дану ситуацію зреагували батьки учасників освітнього процесу, викликали наряд поліції, щоб зафіксувати стан сп`яніння даної особи (Т. 1 а.с. 220). Перебування [PERSON] на роботі 23.01.2025 у нетверезому стані підтверджується заявою батьківвід 23.01.2025 зверненою на ім`я директора Комарівської гімназії з дошкільним підрозділом. Відповідно до заяви, батьки вказують, що вчитель [PERSON] з`явився 23.01.2025 на перший урок в тяжкому стані алкогольного сп`яніння, що дуже збудоражило дітей. Батьки викликали наряд поліції, щоб зафіксував стан сп`яніння даної особи. Просять вжити заходів, щодо даного вчителя і не допускати надалі до уроків. Заява містить підписи осіб, які звернулися із даною заявою (Т. 1а.с. 222-223). З рапорту інспектора чергового ВнП № 1 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області вбачається, що 23.01.2025 о 10:59 надійшло повідомлення зі служби 102 від батька одного із учнів, про те, що 23.01.2025 за адресою: [ADDRESS] , в школі на уроці перебуває учитель [PERSON] у алкогольному сп`янінні (Т. 1 а.с.156-158). Відповідно до Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.01.2025, виданого Загально-поліклінічним відділенням КНП «Бродівська ЦМЛ», [PERSON] перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Від обстеження на алкотестері відмовився ( \~ \~ \~ \~Т. 1а.с.13). 23.01.2025 року складено протокол Серія ВАД № 229468 про те, що [PERSON] 23.01.2025 об 11:00 год перебував на посаді вчителя Комарівської гімназії, знаходився на робочому місці у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд проводився в КНП «Бродівська ЦМЛ», що підтверджується висновком (Т.1 а.с. 14). З оглянутого в судовому засіданні відеозапису фіксації оформлення протоколу про адміністративне правопорушення від 23.01.2025, зафіксоване поліцейськими на боди-камеру, встановлено наступне. 23.01.2025 до Комарівської гімназії на повідомлення одного з батьків учнів, прибули працівники поліції та виявили у класній кімнаті [PERSON] . [PERSON] був проінформований про причини виклику поліції, а також йому запропоновано проїхати у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. У подальшому в закладі охорони здоров`я проведено огляд [PERSON] лікарем-наркологом. При проведенні огляду [PERSON] відмовився проходити огляд за допомогою спеціального пристрою. В ході проведення огляду лікарем-наркологом встановлено, що [PERSON] перебуває у стані алкогольного сп`яніння, про що виданий відповідний Висновок. У подальшому, поліцейський склав протокол про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] та повідомив, що розгляд справи буде проводити Адміністративна комісія. Позивач відмовився підписувати протокол та надавати пояснення. 07.02.2025 року відбулося засідання Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бродівської міської ради Львівської області, яке оформлене Протоколом засідання адміністративної комісії. На засіданні комісії розглядався Протокол про адміністративне правопорушенні від 23.01.2025 року серія ВАД № 229466 відносно [PERSON] , щодо якого вирішувалося питання про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 179 КУпАП. Комісія вирішила: визнати [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 179 КУпАП (Т.1 а.с. 160-161). Відповідно до Постанови № 01/25 від 07.02.2025 року Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бродівської міської ради Львівської області, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 179 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 85,00 грн. Постанова Адміністративної комісії від 07.02.2025 набрала законної сили 28.02.2025(Т. 1а.с. 225). Також, суд встановив, що 17.04.2024 року батьки учнів 9-го класу Комарівської гімназії з дошкільним підрозділом, зверталися зі скаргою до Відділу освіти Бродівської міської ради на вчителя української мови і літератури [PERSON] з приводу не проведення згідно навчальної програми предметів української мови та літератури. У скарзі зазначалося, про те, що вчитель з`являється на уроки в нетверезому стані (Т. 1 а.с. 162-163). Щодо результатів розгляду скарги від 17.04.2024, Відділ освіти Бродівської міської ради Львівської області проінформував батьків про підтвердження інформації викладеної в скарзі з приводу навчального процесу з дисципліни, яку викладає [PERSON] (Т. 1 а.с. 171). 14.02.2025 року позивач перебував на роботі, що підтверджується Табелем обліку використання робочого часу за лютий 2025 року Комарівської гімназії з дошкільним підрозділом (Т. 1 а.с. 215-219). \~ \~ \~ \~Цього ж дня, 14.02.2025 року, [PERSON] звільнено з роботи на підставі п. 7 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, за появу на роботі в нетверезому стані, що підтверджується наказом № 5/к від 14.02.2025 року, про що зроблено запис за № 5 в трудову книжку [PERSON] (Т.1 а.с. 167, 78). Наказ підписаний директором Комарівської гімназії з дошкільним підрозділом [PERSON] . Підписати наказ № 5/к від 14.02.2025 року про [PERSON] відмовився, про що свідчить Акт від 14.02.2025 року (Т.1 а.с. 168). Від надання пояснень про причини появи на роботі в нетверезому стані позивач відмовився, що зафіксовано в Акті від 14.02.2025 року (Т.2 а.с. 47) . Про нарахування та виплату позивачу розрахункових свідчить Відомості на виплату розрахункових вчителю Комарівської гімназії за лютий 2025 (остаточний розрахунок при звільненні) та платіжна інструкція № 442, у якихвідображено, що 14.02.2025 на картковий рахунок [PERSON] було нараховано 6624,81 грн розрахункових при звільненні (т.1 а.с. 169-170). 14.02.2025 року, засобами поштового зв`язку направлено на адресу позивача трудову книжку, яке вручено адресату 18.02.2025 року, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення ф. 119 (Т.1а.с. 172). Отримання трудової книжки позивача поштовим зв`язком 20.02.2025 року підтвердила представник позивача у судовому засідання. З наданої представником відповідачадовідки середнього заробітку від 10.10.2025 № 04-06/115 вбачається, що ним обрахований заробіток за один робочий день 342,58 грн, середньомісячна заробітна\~плата \~7708,05\~грн (Т.2 а.с. 46). 23.01.2025 позивачу видано Направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення придатності до проходження військової служби (Т.1 а.с. 221). [PERSON] , відповідно до Повістки № 150 від 23.01.2025, був викликаний на 31.01.2025 за адресою [ADDRESS] , для уточнення даних та проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби (Т.1 а.с. 15). Згідно із Довідкою № 744 військово-лікарської комісії від 17.02.2025 [PERSON] проведено медичний огляд Бродівською територіальною позаштатною ВЛК при [INFO] , та визнано придатним до військової служби (Т.1 а.с. 10). 17.02.2025 року позивач призваний в Збройні Сили України по загальній мобілізації, що вбачається із довідки від 24.02.2025, виданої [INFO] (Т.1 а.с11). При вирішенні справи, суд виходить із того, що між сторонами виник трудовий спір, пов`язаний з накладення на позивача дисциплінарного стягнення та у зв`язку з цим звільнення позивача з роботи, стягненням моральної шкоди, порядку проходження атестації педагогічними працівниками. Спірні правовідносини регулюються положеннями Конституції України, міжнародними актами, які ратифіковані Верховною Радою України та які є частиною національного законодавства, Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України),Законом України «Про освіту», Цивільним кодексом України (далі ЦК України). Застосовуючи до даних правовідносин норми права, суд ураховує таке. Оцінка суду, мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Статтею 43 Конституції України\~визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Статтею 4 Конвенції МОП № 158 про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року передбачено, що трудові відносини з працівниками не припиняються, якщо тільки немає законних\~\~підстав\~\~для\~\~такого\~\~припинення, пов`язаного із здібностями чи поведінкою працівника або викликаного виробничою потребою підприємства, установи чи служби. Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений\~статтею 5-1 КЗпП України\~правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Відповідно до\~статті 139 КЗпП України\~працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Згідно зі\~статтею 140 КЗпП України\~трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У необхідних випадках заходи дисциплінарного впливу застосовуються стосовно окремих несумлінних працівників. За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення (ч. 1 ст. 147 КЗпП України). Право застосовувати дисциплінарні стягнення надано органу, який має право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. За змістом положень статей 147-1, 149 КЗпП України, статті 81 ЦПК України у справах щодо притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності обов`язок доказування правомірності застосування дисциплінарного стягнення покладається на роботодавця. Стаття 148 КЗпП України визначає строк для застосування дисциплінарного стягнення. Відповідно до цієї норми, дисциплінарне стягнення застосовується роботодавцем безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. До застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення (ст. 149 КЗпП). Відповідно до ч. 4 ст. 149 КЗпП України, стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. У постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-280цс15 зроблено висновок про те, що пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантій, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування всіх обставин його вчинення, в тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмового пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений наданими до суду доказами. Зазначений правовий висновок підтриманий також Верховним Судом у постановах від 21 жовтня 2019 року у справі № 711/8227/16-ц, у постанові Верховного Суду від 20.05.2020 року у справі № 755/4355/17, у постанові Верховного Суду від 08 жовтня 2020 року у справі № 202/2817/19. Згідно з пунктом 7 частини першої статті 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, зокрема у випадку появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння. Підставою для звільнення працівника за пунктом 7 частини першої статті 40 КЗпП України є сам факт появи на роботі у нетверезому стані. Звільнення на підставі вказаного пункту є дисциплінарним стягненням, а тому таке має накладатись з додержанням встановленої процедури. Вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, трудовий договір з якими розірвано за пунктом 7 частини першої статті 40 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що з цих підстав можуть бути звільнені з роботи працівники за появу на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння в будь-який час робочого дня, незалежно від того, чи були вони відсторонені від роботи, чи продовжували виконувати трудові обов`язки. Для працівника з ненормованим робочим днем час знаходження на роботі понад встановленої його загальну тривалість вважається робочим. Нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп`яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів яким суд має дати відповідну оцінку (постанови Верховного Суду від 25 липня 2018 року в справі № 333/5649/16-ц, від 04 грудня 2019 року в справі № 447/1236/18, від 15 березня 2021 року в справі\~№ 404/345/19, від 10 вересня 2021 року в справі № 486/1186/20). Згідно зі ст. 47 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Приписи ст. 116 КЗпП України визначають, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно з ст. 1167 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Атестація педагогічних працівників - це система заходів, спрямованих на всебічне та комплексне оцінювання педагогічної діяльності педагогічних працівників. Атестація педагогічних\~працівників може\~бути черговою\~або позачерговою.\~Педагогічний працівник\~проходить чергову\~атестацію не\~менше одного\~разу на\~п`ять років,\~крім випадків,\~передбачених законодавством. За результатами атестації визначається відповідність педагогічного працівника займаній посаді, присвоюються або підтверджуються кваліфікаційні категорії, присвоюються педагогічні звання. Перелік кваліфікаційних категорій і педагогічних звань педагогічних працівників визначається Кабінетом Міністрів України (стаття 50 Закону України «Про освіту»). Згідно з частинами першою-четвертою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц). Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу (переваги) вірогідностей чи найбільшої вірогідності. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру. Водночас у справах про звільнення роботодавець зобов`язаний довести законність підстав звільнення, тобто наявність фактичних обставин, що обґрунтовують рішення про звільнення, та дотримання процедури звільнення. Стандарт доказування у таких справах, як правило, вимагає від роботодавця надати достатньо доказів, які б переконали суд у правомірності його дій. У п. 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви. Суд надаючи належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказаму їх сукупності, а саме: Акт від 23.01.2025 «Про перебування на роботі [PERSON] в нетверезому стані», заявою батьківвід 23.01.2025, Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.01.2025, виданого Загально-поліклінічним відділенням КНП «Бродівська ЦМЛ», відеозаписом з боди-камери поліцейського - встановив, що позивач перебував на роботі 23.01.2025 року у стані алкогольного сп`яніння. Роботодавець застосував до позивача дисциплінарне стягнення у виді звільнення у строк передбачений ст. 148 КЗпП України. Стягнення оголошено в наказі № 5/к від 14.02.2025 року. Позивач відмовився після оголошення наказу поставити підпис про його ознайомлення та отримання, що зафіксовано в Акті від 14.02.2025 року. Покликання представника позивача на не, що Акт від 14.02.2025 про відмову [PERSON] надати пояснення про причини появи на роботі в нетверезому стані з підстав його фальшування, суд відхиляє. Як зазначено вище, невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмового пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений наданими до суду доказами. Факт порушення трудової дисципліни, а саме поява на роботі в нетверезому стані, підтверджена іншими доказами, яким суд надав правову оцінку. Отже, суд дійшов висновку про наявність у роботодавця правових підстав для звільнення позивача на підставі пункту 7 частини першої\~статті 40 КЗпП України. У день звільнення, з позивачем проведено розрахунок, що підтверджено відомістю на виплату та платіжною інструкцією № 442, про зарахування на картковий рахунок [PERSON] 6624,81 грн розрахункових, доказів, що ця сума не відповідає нарахованій сумі, яка підлягає виплаті при звільненні суду не надано. Звільнення позивача відбулося відповідно до вимог трудового законодавства, а відтак підстави для поновлення на роботі, відсутні. Щодо стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, зобов`язання проатестувати позивача, суд зазначає таке. Зазначені позовні вимоги є похідними від основної вимоги, тобто повністю залежить від визнання оспорюваного наказу незаконним. Оскільки задоволення вимоги позивача про визнання незаконним наказу і поновлення на роботі унеможливлюється відсутністю правових і фактичних підстав для цього, тому не можуть бути задоволені й вимоги про стягнення заробітку за час вимушеного прогулу тапро відшкодування моральної шкоди. Оскільки суд відмовляє позивачу в позовних вимогах визнати наказ про звільнення незаконним, поновити позивача на роботі, вимога зобов`язати Відділ освіти Бродівської міської ради проатестувати [PERSON] на вищу категорію не підлягає задоволенню. Зважаючи на викладене вище, суд відмовляє у задоволенні позову повністю. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Розподіл судових витрат. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то на підставі ст.141\~ЦПК України\~ на позивача покладаються судові витрати по справі у розмірі сплаченого ним судового збору.

Outcome: dismissed