Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

19 червня 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява, яка обґрунтована тим, що 08 листопада 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 485134890, у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора [NUMBER]. Відповідно до умов кредитного договору № 485134890 від 08 листопада 2020 року, первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдера, грошові кошти у розмірі 5 000,00 гривень 08 листопада 2020 року на банківську картку № [NUMBER] відповідача, яку відповідач вказав у заявці при укладенні кредитного договору. Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі. Загальна сума заборгованості за кредитним договором склала: 12 225,00 гривень, з яких: 5 000,00 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 7 225,00 гривень - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 0 гривень - заборгованість за штрафами санкціями (пеня, штрафи). 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01. До даного договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження дії Договору факторингу 1. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання Договору факторингу 1 підписали Реєстр прав вимоги № 116 від 12 січня 2021 року, за яким від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 485134890 від 08 листопада 2020 року у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/0820-01 (далі - Договір факторингу 2). ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на виконання Договору факторингу 2 підписали Реєстр прав вимоги № 11 від 3 серпня 2023 року до Договору факторингу 2, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 29 травня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» було укладено Договір факторингу № 29/05/25-Е (далі - Договір факторингу 3) відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Ейс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 485134890 від 08 листопада 2020 року. Відповідно до Реєстру Боржників № б/н від 29 травня 2025 року за Договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «Ейс» перейшло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 12 225,00 гривень. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» не здійснювали жодних нарахувань за Кредитним договором. У період перебування права вимоги у ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зі сторони відповідача [PERSON] не здійснювалося погашення заборгованості за Кредитним договором. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 485134890 від 08 листопада 2020 року у розмірі 12 225,00 гривень, з яких: 5 000,00 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 7 225,00 гривень - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. покласти на Відповідача. Ухвалою суду від 21 серпня 2025 року відкрито провадження по даній справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, а також витребувано у АТ «Універсал Банк» письмові докази, які містять банківську таємницю. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві виклав клопотання про розгляд справи без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася за невідомими суду причинами, про час і місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, про поважні причини неявки до суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надавала, тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та наявних у справі доказів ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 листопада 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 485134890, у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора [NUMBER] (а.с. 9-12). Відповідно до п. 1.1 Договору, за цим Договором Товариство зобов`язується надати Позичальнику Кредит без конкретної споживчої мети, на суму 5 000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, нараховані згідно п.п. 1.3, 1.4 та 1.5 цього договору. Згідно п. 1.2 Договору Кредит надається (Договір укладається) строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання Кредиту Позичальником. Пунктом 1.3 Договору встановлено, що на період строку, визначеного п. 1.2 Договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,70 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом. Відповідно до п.п. 1.4.-1.5 Договору, у випадку користування Кредитом понад строк, встановлений п. 1.2 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між Сторонами застосовується Базова процентна ставка в розмірі 1,70 (одна ціла сім десятих) відсотків від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Товариству різницю між фактично сплаченими процентами за Дисконтною та нарахованою Базовою процентними ставками за весь строк користування Кредитом (від дати отримання Кредиту до фактичної дати його повернення). 1.5. Базова процентна ставка за користування Кредитом не застосовується протягом строку користування Кредитом вказаного в п. 1.2. Договору, виключно за умови якщо розмір Базової процентної ставки більший ніж 1,70 відсотків від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за Базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до п. 1.4. цього Договору. Пунктом 1.6. Договору передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Товариству Кредит, нараховані проценти згідно п. 1.3. цього Договору не пізніше строку вказаного в п. 1.2. цього Договору. З графіку розрахунків до кредитного договору № 485134890 від 08 листопада 2020 року встановлено, що сторони : позичальник [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» погодили графік розрахунків: термін платежу - 08 грудня 2020 року; сума кредиту - 5 000,00 гривень; нарахований процент - 2 550,00 гривень; до сплати (разом) - 7 550,00 гривень (а.с. 13). Відповідно до довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» позичальнику [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , було погоджено та підписано кредит на суму 5 000,00 гривень; строком кредитування 30 днів; процентна ставка - 1,70 %; електронна адреса - [INFO]; номер телефону - [NUMBER] ; заявка на кредит подана: 08 листопада 2020 року о 14 годині 39 хвилин; договір відправлено позичальнику - 08 листопада 2020 року. Договір підписано позичальником [PERSON] одноразовим ідентифікатором - [NUMBER]. Ідентифікатор відправлено позичальнику - 08 листопада 2020 року о 14 годині 44 хвилини 15 секунд; ідентифікатор введено позичальником/відправлено Товариству - 08 листопада 2020 року о 14 годині 45 хвилин 03 секунди; перераховано грошові кошти позичальнику - 08 листопада 2020 року о 14 годині 45 хвилин 45 секунд (а.с. 14). Відповідно до довідки виданої директором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» встановлено, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на виконання кредитного договору № 485134890 від 08 листопада 2020 року, укладеним між Позичальником/Отримувачем - [PERSON] , та Кредитодавцем/Платником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», Кредитодавцем було ініційовано платіжну операцію, шляхом подання надавачу фінансових платіжних послуг платіжної інструкції, а надавачем платіжних послуг з наступними реквізитами: Надавач платіжних послуг Платника: Акціонерне товариство «Юнекс Банк», Код банку (МФО): 322539, Код за ЄДРПОУ: 20023569; Надавач платіжних послуг Отримувача: Акціонерне товариство «Універсал банк», Код банку (МФО): 322001, Код за ЄДРПОУ: 21133352; Особа Платника: Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», Код ЄДРПОУ 38569246; Особа Отримувача: [PERSON], РНОКПП [NUMBER] ; Рахунок Платника: [NUMBER] ; Транзитний рахунок для перерахування коштів Отримувачу: [NUMBER] ; Рахунок/платіжна карта Отримувача: [NUMBER], Термін дії: 11.2024; Сума платіжної операції: 5000,00 грн.; Ідентифікатор платіжної операції: afce4cd7-50e2-46b0-a2d2-ee69b8a2ced6; Дата ініціювання платіжної інструкції: 08.11.2020 14:45:03; Дата завершення платіжної операції (проведення платіжної операції надавачем платіжних послуг): 08.11.2020 14:45:45 (а.с. 77). З платіжного доручення № f27b33ff-3066-426b-91fe-462b67be7acd від 08 листопада 2020 року встановлено, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (банк платника: АТ Юнекс Банк» перерахувало [PERSON] на рахунок № [NUMBER] грошові кошти у розмірі 5 000,00 гривень. Призначення платежу: переказ коштів згідно договору № 485134890 від 08 листопада 2020 року, [PERSON] , код [NUMBER] , для зарахування на платіжну картку № № [NUMBER] , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer (а.с. 15). Відповідно до повідомлень АТ «Універсал Банк» від 22 серпня 2025 року та 12 вересня 2025 року встановлено, що АТ «Універсал Банк» на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) було емітовано платіжну картку № [NUMBER] . За період з 08 листопада 2020 року по 13 листопада 2020 року на платіжну картку № [NUMBER] було зарахування коштів у сумі 5 000,00 гривень. Номер телефону, на який надсилалася інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] за період з 08 листопада 2020 року по 13 листопада 2020 року - [NUMBER]. З виписки АТ «Універсал Банк» про рух коштів по картці № [NUMBER] , яка була відкрита на клієнта [PERSON] за період з 08 листопада 2020 року по 13 листопада 2020 року встановлено, що 08 листопада 2020 року о 14 годині 45 хвилин 06 секунд на дану картку було зараховано 5 000,00 гривень (деталі операції: поповнення U2D online). З розрахунку виданого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 485134890 від 08 листопада 2020 року за період 08 листопада 2020 року по 12 січня 2021 року склала 8 400,00 гривень, з яких: 5 000,00 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 3 400,00 гривень - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування (а.с. 81-83). 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, згідно умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» набув право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № 485134890 від 08 листопада 2020 року (а.с. 50-60). Між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» неодноразово підписувалися додаткові угоди до Договору факторингу № 28/118-01 від 28 листопада 2018 року, якими продовжувався строк дії даного Договору (а.с. 61-74). Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 116 від 12 січня 2021 року за Договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс»перейшло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 8 400,00 гривень, з яких: 5 000,00 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 3 400,00 гривень - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (а.с. 47-49). З розрахунку заборгованості встановлено, що ТОВ «Таліон Плюс» після набуття права грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № 485134890 від 08 листопада 2020 року за період з 12 січня 2021 року по 31 серпня 2023 року було нараховано суму боргу в розмірі 12 225,00 гривень, з яких: 5 000,00 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 7 225,00 гривень - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (а.с. 79-80). 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/0820-01 (а.с. 34-42) Між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» неодноразово підписувалися додаткові угоди до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, якими продовжувався строк дії даного Договору (а.с. 43-44). Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 11 від 31 серпня 2023 року за Договором факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 12 225,00 гривень, з яких: 5 000,00 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 7 225,00 гривень - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (а.с. 31-33). 29 травня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» було укладено Договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Ейс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 485134890 від 08 листопада 2020 року (а.с. 16-25). Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 29 травня 2025 року до Договору факторингу № 29/05/25-Е від 29 травня 2025 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «Ейс» перейшло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 12 225,00 гривень, з яких: 5 000,00 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 7 225,00 гривень - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (а.с. 26-28). З виписки з особового рахунку за кредитним договором № 485134890 від 08 листопада 2020 року встановлено, що загальна заборгованість відповідача [PERSON] перед ТОВ «ФК «Ейс» за кредитним договором № 485134890 від 08 листопада 2020року складає 12 225,00 гривень, з яких: 5 000,00 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 7 225,00 гривень - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (а.с. 78). Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч. 1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до положень ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов`язку. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договору не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно до п. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30.09.2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини 12 статті 11Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 12Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до пункту 1 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. 28 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого, з урахуванням низки додаткових угод, Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 485134890 від 08 листопада 2020 року у загальному розмірі: 8 400,00 гривень, з яких: 5 000,00 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 3 400,00 гривень - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (а.с. 47-49). Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно ч. 2 ст. 640 ЦК України якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ч. 2 ст. 1081 ЦК України грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Верховний Суд України в своїй постанові у справі № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року дійшов висновку про те, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Оскільки боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, суди дійшли обґрунтованого висновку про стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Далі, 05 серпня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладеного договір факторингу № 05/0821-01. Як вбачається з реєстру прав вимоги № 11 від 31 серпня 2023 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 485134890 від 08 листопада 2020 року у загальному розмірі вже 12 225,00 гривень, з яких: 5 000,00 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 7 225,00 гривень - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Суд зазначає, що відступлення права вимоги не є тотожним заміні сторони договору. З моменту передачі прав вимоги за кредитним договором нарахування процентів за користування кредитом новим кредитором є неправомірним, оскільки відносини щодо зазначеної заборгованості перебували поза відносинами за кредитним договором. Отже, збільшення по розміру нарахованих відсотків до суми 7 225,00 гривень і подальший перехід права вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» у частині розміру відсотків за користування кредитом є неправомірним. Суд не погоджується з твердження позивача щодо переходу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» відповідно до укладеного договору факторингу № 29/05/25-Е від 29 травня 2025 року права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 485134890 від 08 листопада 2020 року у загальному розмірі 12 225,00 гривень, з яких: 5 000,00 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 7 225,00 гривень - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Однак, враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] дотепер неналежно виконує свої обов`язки з повернення отриманого нею кредиту ні перед первісним кредитором, ні перед новим, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням зобов`язань у розумінні норм ЦК України, а тому суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог у розмірі 8 400,00 гривень, з яких: 5 000,00 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 3 400,00 гривень - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,42 грн., сплачений позивачем при подачі позову до суду. З приводу витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Згідно ч. 1ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання професійної правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29 травня 2025 року укладеного між ТОВ «ФК «Ейс» та АБ «Тараненко та партнери» та додаткову угоду № 25770555889 від 30 травня 2025 року до даного Договору (а.с. 90-93, 95). Зокрема, Адвокатським бюро відповідно до акту прийому-передачі наданих послугдо Договору про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 20 травня 2025 року надано правові та юридичні послуги у вигляді: складання позовної заяви тривалістю 2 години (вартість послуги 5 000,00 гривень), вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості тривалістю 2 години (вартість послуги 1 000,00 гривень), підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів тривалістю 1 година (вартість послуги 500,00 гривень), підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів тривалістю 1 година (вартість послуги 500,00 гривень). Загальна сума послуг склала 7 000,00 гривень (а.с. 94). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява № 19336/04). Суд звертає увагу на те, що предметом спору у цій справі є стягнення заборгованості за кредитним договором. При цьому, зі змісту позовної заяви вбачається, що її складання не потребувало від фахівця у галузі права, будь-яких надмірних додаткових зусиль та знань, тому, як наслідок, сума витрат на її написання є значно завищеною, оскільки її обсяг становить 3 (три) двосторонніх аркуші, а також містить прохальну частина позову та перелік додатків до позовної заяви, виконання яких не потребує додаткового та надмірного інтелектуального навантаження. При цьому у самому тексті позову здебільше наведені норми чинного законодавства, використання яких є виключно типовим для даного виду цивільно-правових спорів, та процесуальні застереження, формулювання та наявність яких визначена нормами ЦПК України. Окрім цього безпосередньо представник позивача участь у судових засіданнях не приймав. У зв`язку із чим, суд доходить висновку, що позивачем не обґрунтовано розмір витрат на правничу допомогу в їх повному обсязі, адже витрати часу на складання позовної заяви, вивчення матеріалів справи, підготовка адвокатського запиту та підготовка клопотання про витребування доказів у сумарній кількості 6 годин є завищеними, відтак сума таких витрат є неспівмірною, оскільки не відповідає складності справи та наданому об`єму допомоги. При цьому слід зауважити, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність й розумність (Додаткова Постанова КЦС ВС від 03.10.2024 по справі № 357/8695/23). Враховуючи висновки щодо застосування відповідних норм права, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, враховуючи, що справа є незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та установлена судова практика, існує відпрацьована адвокатська практика у даній категорії справ, а обсяг досліджених доказів є невеликим, суд приходить до висновку про зменшення суми стягнення з відповідача на користь позивача до 3 500,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу в суді, що відповідає критерію об`єктивності та буде співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.

Outcome: partial