Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом в якому просить визнати незаконними дії ОСББ «Раїси Окіпної 10» щодо відмови у наданні дозволу на виділення потужності для приєднання приміщення підвалу до загально будинкової електромережі, приєднання приміщення підвалу до внутрішньо будинкових систем водопостачання та водовідведення з подальшим встановленням засобу обліку; зобов`язати ОСББ «Раїси Окіпної 10» погодити приєднання електроустановки до електромереж ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі»; зобов`язати ОСББ «Раїси Окіпної 10» погодити приєднання приміщення до внутрішньо будинкових систем водопостачання та водовідведення ОСББ «Раїси Окіпної 10» з подальшим укладенням договорів з постачальниками послуг та встановленням лічильників обліку та спожиті послуги та стягнути судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.08.2022 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення № 93, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 147,50 кв.м., який посвідчено приватним нотаріусом КМНО Мурашковською О.С. та зареєстровано в реєстрі за № 1404. Вказано, що в березні 2023 року [PERSON] було направлено звернення до ОСББ «Раїси Окіпної 10» з проханням виділити потужність 25 кВт для приєднання приміщення до загально будинкової електромережі з подальшим встановленням засобу обліку електроспоживання у даному приміщенні. Також було повідомлено про подальші наміри використовувати приміщення у сфері надання послуг населенню, діяльності, яка не несе загрозу та небезпеку мешканцям будинку і навколишньому середовищу (салон краси, барбершоп, ательє пошиття та ремонту одягу тощо). На подані до ОСББ «Раїси Окіпної 10» звернення, останнє відповіло відмовою. Позивач вказує, що відмова ОСББ «Раїси Окіпної 10» у наданні дозволу порушує його права власності, як співвласника багатоквартирного будинку на належне користування належним йому майном та експлуатацію загально будинкових мереж нарівні з іншими співвласниками. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.12.2024 відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 09 січня 2025 року на адресу Дніпровського районного суду м. Києва від представника третьої особи ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» - Гаєвої Ю.В. через систему «Електронний суд» надійшли письмові пояснення по справі. 07 травня 2025 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу, якою відмовлено у прийнятті зустрічного позову ОСББ «Раїси Окіпної 10» до [PERSON] , [PERSON] про скасування державної реєстрації права власності. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16.06.2025, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Представник відповідача ОСББ «Раїси Окіпної 10» - Панькова С.М. в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала та просила відмовити у задоволенні позову. Підстави не визнання позову є те, що відповідачем фактично ставиться під сумнів правомірність набуття права власності на спірні об`єкти нерухомості позивачем по справі, а також те, що позивач в силу об`єктивних причин не може провести загальні збори членів ОСББ «Раїси Окіпної 10» та вирішити вказаний спір у встановлений законом порядку. Представник третьої особи ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» - Стерн Ю.О. в судовому засіданні просила ухвалити рішення, виходячи з обставин справи. Третя особа [PERSON] та представник третьої особи ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» в судове засідання не з`явилися, але надав до суду заяву про слухання справи у відсутність представника. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку, що відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно частин 1 та 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства. Також статтею 13 ЦК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як слідує з матеріалів справи , що відповідно до договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 12.08.2022, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Мурашковською О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 1404, [PERSON] являється власником нежилого приміщення [ADDRESS] (т. 1 а.с. 67-70). Вищевказане також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 308986163 від 05.09.2022 (т. 1 а.с. 80-81). Згідно п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласник багатоквартирного будинку - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку. Спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку. Нормою ст. 18 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що об`єднання відповідно до цього Закону та статуту зобов`язане, зокрема забезпечувати дотримання інтересів усіх співвласників при встановленні умов і порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю, розподілі між співвласниками витрат на експлуатацію та ремонт спільного майна. Згідно ч. 2 ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до вимог ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За повідомленням позивача, останній в березні 2023 року звернувся до ОСББ «Раїси Окіпної 10» з проханням виділити потужність 25 кВт для приєднання приміщення до загально будинкової електромережі з подальшим встановленням засобу обліку електроспоживання у даному приміщенні. Листами від 05.04.2023 № 124 та від 12.06.2023 № 126, ОСББ «Раїси Окіпної 10» повідомило [PERSON] про неможливість надання дозволу для приєднання нежитлового приміщення № 93 до загальнобудинкових мереж з подальшим встановленням засобу обліку (т. 1 а.с. 82-83, 84). Зі змісту вищевказаних листів убачається, що як на підставу для відмови у наданні запитуваного дозволу, ОСББ «Раїси Окіпної 10» посилається на невизнання права власності [PERSON] на нежитлове приміщення, оскільки останнє передбачається для обслуговування інженерних мереж будинку. Також судом встановлено, що 08.05.2023 між ФОП [PERSON] , як орендодавцем, та ТОВ «БІЗНЕС КОРПОРЕЙШН», як орендарем, укладено договір № 010523/1 оренди нежитлового приміщення (т. 1 а.с. 87-91). Відповідно до п. п. 1.1, 2.1 договору, на умовах цього договору орендодавець зобов`язується передати, а орендар прийняти в строкове платне користування нежиле приміщення, загальною площею 147,50 метрів квадратних, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , нежиле приміщення № 93. Передача приміщення Орендодавцем і приймання його Орендарем оформлюється актом приймання-передачі приміщення в оренду та здійснюється не пізніше 08 травня 2023 року. Пунктом 3.15 договору визначено, що орендар має право встановлювати не наносячи будь-якої шкоди майну Орендодавця, за попереднім письмовим попередженням з Орендодавцем, сигналізацію та інші системи (охорона, пожежна безпека, вентиляція та інше). Укладати, заключати, підписувати договори з ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», ТОВ «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ», ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал». 08 травня 2023 року між ФОП [PERSON] та ТОВ «БІЗНЕС КОРПОРЕЙШН» підписано акт приймання-передачі приміщення (т. 1 а.с. 92). 22 червня 2023 року між ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», як виконавцем, та ТОВ «БІЗНЕС КОРПОРЕЙШН», як замовником, укладено договір № 003788/176281 про тимчасове приєднання до електричних мереж (т. 1 а.с. 93-96). Відповідно до положень п. п. 1.1, 1.2, 1.7 договору, за цим договором до електричних мереж виконавця послуг тимчасово приєднується об`єкт: нежитлове приміщення № 93 площею 147,5 кв.м з окремим входом ззовні. Місце розташування об`єкта замовника: вул. Окіпної Раїси, 10. Величина потужності, замовленої до приєднання (у точці приєднання) 25 кВт. Як убачається з матеріалів справи, ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» 20.02.2024 на адресу ОСББ «Раїси Окіпної 10» направлено лист № 2/08/4-20 з проханням розглянути та попередньо погодити план прокладення кабельної лінії КЛ-0,4 кВ (у землі) від РУ-0,4 кВ ТП-7135 по [ADDRESS] (т. 1 а.с. 161). Листом від 28.03.2024 № 138, ОСББ «Раїси Окіпної 10» повідомило ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» про непогодження плану прокладання КЛ-0,4 кВ від РУ-0,4 кВ ТП-7135 по вулиці Раїси Окіпної до проектованого ввідно0облікового щита по вул. Раїси Окіпної, 10 (т. 1 а.с. 166). Також у вищевказаному листі, ОСББ «Раїси Окіпної 10» категорично заперечує проти будь-яких необґрунтованих земельних робіт. Відповідно до положень ч. 4 ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», газо- та електропостачання квартир та нежитлових приміщень здійснюється на підставі договорів між їх власниками і газо- та електропостачальними організаціями відповідно до вимог законодавства. Також частинами 1,2 статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Як убачається з матеріалів справи, що позивач в повній мірі не може розпоряджатися своїм майном, так -як фактично його право власності не визнається відповідачем по справі та як наслідок відповідач не надає дозволу на підключення спірного об`єкту до комунікацій для належної експлуатації нежитлових приміщень. Пунктом 7 ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України. Відповідно до статей 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Також до вимог ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19). Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 94 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Надані сторонами докази суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з обставинами справи. Сторонами надано належним чином завірені копії відповідних документів. Аналізуючи зібрані у справі письмові докази, з урахуванням пояснень представників позивача, позивача , відповідача, та його представника суд прийшов висновку про обґрунтованість позову. З викладеного випливає, що право позивача, як співвласника багатоквартирного будинку, на користування спільним майном, в тому числі право на приєднання до електроустановок та внутрішньобудинкових систем вдопостачання та водовідведення прямо передбачене законом, зокрема ст. 14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та ст. 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності співвласниками багатоквартирного будинку», натомість таке право позивача порушується відповідачем з підстав невизнання права власності позивача на належне йому майно. Доказів, які б спростовували доводи позивача відповідачем суду не надано. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а відтак підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 906,88 грн. (т. 1 а.с. 58). В частині вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, опис виконаних адвокатом робіт, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Встановлено, що при зверненні з даним позовом до суду між [PERSON] та адвокатом Чередою Т.М. укладено договір про надання правничої (правової) допомоги від 10.09.2024. 10 вересня 2024 року між [PERSON] та адвокатом Чередою Т.М. укладено додаткову угоду до договору про надання правничої (правової) допомоги від 10.09.2024. Відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, витрати по сплаті послуг професійної правничої допомоги (частково фактично понесених і частково очікуваних) складає 23 000 грн. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до позову додано платіжну інструкцію № 674235269 від 04.12.2024 на суму 8 000 грн.; платіжну інструкцію № 640170800 від 19.09.2024 на суму 1 000 грн.; платіжну інструкцію № 637930846 від 14.09.2024 на суму 2 000 грн.; платіжну інструкцію № 710728595 від 19.02.2025 на суму 3 000 грн.; платіжну інструкцію № 727034812 від 25.03.2025 на суму 3 000 грн.; платіжну інструкцію № 746847054 від 07.05.2025 на суму 3 000 грн.; платіжну інструкцію № 766602188 від 17.06.2025 на суму 3 000 грн. та платіжну інструкцію № 789681393 від 04.08.2025 на суму 3 000 грн. Крім цього на підтверження понесених витрат на правничу допомогу надано акт наданих послуг до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 10.09.2024. Відповідно до п. 1 акту наданих послуг до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 10.09.2024, сторони стверджують, що передбачені п. 2 Додаткової угоди до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 10.09.2024, юридичні послуги були своєчасно і належним чином надані Клієнту у період часу з 10.09.2024 по 04.08.2025 в повному обсязі на загальну суму 26 000,00 грн. згідно переліку послуг. Згідно детального опису наданих послуг професійної правничої допомоги по справі № 755/21589/24 складає 29 000 грн., що складається із послуги з супроводження цивільної справи у сумі 11 000 грн., участі адвоката в судових засіданнях 19.02.2025, 25.03.2025, 07.05.2025, 16.06.2025, 04.08.2025 та 06.10.2025 вартістю по 3 000 грн. кожне (3 000 грн. х 8). Загальний розмір понесених позивачем судових витрат, про що стороною позивача подано відповідні докази, складає 29 000 грн. Враховуючи вищевикладене розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 29 000 грн.

Outcome: approved