Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 02 лютого 2023 року між ПрАТ «СК «Уніка» і [PERSON] був укладений сертифікат добровільного страхування №829001/4605/0000239, предметом якого є страхування транспортного засобу «Lexus UX 250h», державний реєстраційний номер: [NUMBER] . 14 травня 2023 року у м.Татарбунари Одеської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] і транспортного засобу «VOLVO» державний реєстраційний номер: [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Згідно постанови Татарбунарського районного суду Одеської області від 22 червня 2023 року вказана дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення відповідачем [PERSON] Правил дорожнього руху України. За звітом №48605 від 13 червня 2023 року, складеного СПД « [PERSON] », розмір відновлювального ремонту становить 1193935,81 грн., а ринкова вартість автомобіля складає 1208862,00 грн. Отже, транспортний засіб вважається конструктивно або фізично зруйнованим. На підставі Акту №10483734587 позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування потерпілій стороні в розмірі 602330,00 грн. Просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду за вирахуванням франшизи і вартості залишків пошкодженого транспортного засобу в розмірі 445530,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 6682,95 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав і пояснив, що не вважає себе винним у дорожньо-транспортній пригоді. Під час судового розгляду справи по суті судом були оглянуті письмові докази по справі. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З постанови судді Татарбунарського районного суду Одеської області від 22 червня 2023 року вбачається, що вина [PERSON] у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, була встановлена, під час розгляду адміністративного матеріалу суддею був оглянутий адміністративний матеріал і прийнято рішення про наявність в його діях складу вищезазначеного адміністративного правопорушення і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. Крім зазначеної постанови факт пошкодження транспортного засобу «Lexus UX 250h», державний реєстраційний номер: [NUMBER] , внаслідок його зіткнення з транспортним засобом «VOLVO» державний реєстраційний номер: [NUMBER] , під керуванням [PERSON] також підтверджується звітом №48605 від 13 червня 2023 року, складеного СПД «Береговий В.М.», згідно якого було визначено вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Lexus UX 250h», розмір якого складає 1208862,00 грн. Таким чином, посилання відповідача на його непричетність до скоєного адміністративного правопорушення є необгрунтованими, оскільки його вина вже встановлена під час розгляду адміністративного матеріалу. Згідно копії платіжної інструкції №094692 від 14 червня 2023 року позивачем потерпілій [PERSON] було сплачено страхове відшкодування в розмірі 602330,00 грн. Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, судом встановлено, що позивач, як страховик, сплатив частину страхового відшкодування потерпілому, тому відповідно має право вимоги до відповідача як до особи, відповідальної за завдані збитки, тому позовні вимоги є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги задоволені, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved