Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

позивач АТ «СК «АРКС» звернувся до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача завдані збитки у розмірі 6734,14 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн., мотивуючи позовні вимоги тим, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] 28.05.2020 року був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 714347а20, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Пежо», н.з. [NUMBER] . 18.07.2020 р. відбулась ДТП за участю застрахованого автомобіля марки «Пежо», н.з. [NUMBER] та автомобіля марки «ВАЗ», н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Відповідно до Європротоколу відповідач є винним у дорожньо-транспортній пригоді та визнав свою вину. АТ «СК «АРКС» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 50000 грн., з яких 43265,86 АТ «СК «АРКС» було відшкодовано страховою компанією, у якій була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача. Відтак, просить позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 11.08.2025 року відкрито провадження у справі розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ учасників справи. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Судом вжито заходів щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи, зокрема, ухвалу суду про відкриття провадження у справі скеровано сторонам, відповідачу двічі разом із позовною заявою та додатками за місцем її реєстрації, однак поштові відправлення повернуто суду. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. У постановах від 14.08.2020 року та від 13.01.2020 року у справі № 910/22873/17 Верховний Суд зазначав, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Зазначене також узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 13.05.2024 по справі №755/4829/23. У встановлений судом строк відзиву на позов відповідач не подав, причин такого не повідомив. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення /виклику/ сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходить з наступного. Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.\~979\~ЦК України /в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин/ за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Судом встановлено, що 28 травня 2020 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту «приєднання» № 714347а20, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника (Вигодонабувача), що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом автомобіля марки «Peugeot 308», н.з. [NUMBER] . Даний договір діяв з 29.05.2020 року до 28.05.2021 року /а.с.17-22/. 18.07.2020 р. відбулась ДТП за участю застрахованого автомобіля марки «Peugeot 308», н.з. [NUMBER] та автомобіля марки «ВАЗ 21013», н.з. [NUMBER] . Водіями автомобілів було складено спільне повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду /Європротокол/, згідно якого водій автомобіля марки «Peugeot 308», н.з. [NUMBER] 18.07.2020 року зупинився на світлофорі та відчув удар у задню частину автомобіля, автомобілем марки «ВАЗ 21013», н.з. [NUMBER] 18.07.2020 року керував [PERSON] , відповідальність якого була застрахована у ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ»./а.с.16/. Власник автомобіля марки «Peugeot 308», н.з. [NUMBER] [PERSON] 20.07.2020 року звернувся до АТ «СК «АРКС» із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у зв`язку із ДТП, що мала місце 18.07.2020 року /а.с.11-12/. Як вбачається із матеріалів справи, АТ «СК «АРКС», на підставі зібраних документів, 04.08.2020 року здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ФРП [PERSON] , реквізити для здійснення виплати якої вказав власник автомобіля марки «Peugeot 308», н.з. [NUMBER] [PERSON] , у розмірі 50000 грн., що стверджується платіжним дорученням №692821 від 04.08.2020 р. /а.с.23-27, 28, 29-31, 32-33,34, 35/. Згідно з ч. 1 ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.1 ч. 1 ст.\~1188\~ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як вбачається із матеріалів справи, на час вчинення ДТП, автомобіль марки «ВАЗ 21013», н.з. [NUMBER] був застрахований у ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» згідно поліса АО/2407938, МТСБУ сплатило на рахунок АТ «СК «АРКС» 43265,86 грн. /а.с.36/. Частиною 2 ст.1187\~ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 Верховний Суд України дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Вказаний висновок підтверджений Верховним Судом, зокрема і в постанові від 22 квітня 2021 року у справі № 759/7787/18 (провадження № 61-10773св20). Відповідно до положень ст.\~993\~ЦК України та ст.\~27\~Закону України\~«Про страхування» /в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин/ до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). При суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню, а тому із відповідача на користь позивача слід стягнути 6734,14 грн. різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved