Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»» 30.07.2025 звернулося до суду із вказаним позовом. Позивач просить суд стягнути із відповідача заборгованість за Кредитним договором №3594733 від 27.06.2021 у розмірі 18960 грн, судові витрати (судовий збір і витрати на правничу допомогу 7000 грн) Вимоги позову обґрунтовано тим, що 27.06.2021 відповідач та ТОВ «Мілоан» уклали Договір про споживчий кредит №3594733 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію». За умовами договору відповідачу було надано кредит у розмірі 4000 грн на умовах строковості, платності, сплати комісії за надання кредиту. Позичальник виконав зобов`язання, надав грошові кошти у кредит. Відповідач не виконав умови договору. Станом на дату подання позову заборгованість становить 18960 грн, а саме за тілом кредиту 4000 грн, за процентами 13800 грн, за комісією 1160 грн. 29.09.2021 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги №76-МЛ. Відповідно до умов Договору відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором №3594733 від 27.06.2021. Відзив не подано. Позивач клопотав розглядати справу без участі його представника. Відповідач не з`явився в судове засідання, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст.ст. 280-282 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо такого вирішення справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вирішив наступне. Суд дослідив письмові докази, надані позивачем: копія Договору про споживчий кредит №3594833 від 27.06.2021, Графік платежів за договором (Додаток 1), Паспорт споживчого кредиту (додаток 2), Довідка про підписання договору позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, Анкета-заява на кредит №3594733 з персональними даними відповідачки [PERSON] , Платіжне доручення про перерахування коштів згідно договору №3594833, відомості про нарахування та погашення, Виписка з особового рахунка (за своїм змістом - розрахунок заборгованості), Договір відступлення прав вимоги, бланки до договору, Акт приймання-передачі реєстру боржників від 29.09.2021 до Договору №76-МЛ, Платіжна інструкція за договором відступлення прав вимоги, витяг з реєстру боржників, претензія, Договір про надання правничої допомоги №0605 від 06.05.2025, Ордер, Акт №1864 наданих послуг від 23.06.2025, Детальний опис наданих послуг. Суд встановив, що 27.06.2021 в електронній формі було укладено Договір про споживчий кредит №3594733 між Кредитодавцем ТОВ «Мілоан» та Позичальником - фізичною особою на ім`я [PERSON] , що підтверджено довідкою про підписання договору позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором за допомогою мобільного телефону, що використовувався від імені позичальника, з номером [NUMBER] . Договір укладено та підписано у порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Договору про споживчий кредит №3594733 (індивідуальна частина), копія якого надана суду, кредитор зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у розмірі 4000 грн на засадах строковості (строком на 15 днів), поворотності, платності, а позичальник зобов`язаний повернути грошові кошти, сплатити комісію та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту. Умовами договору встановлено комісію за надання кредиту у розмірі 1160 грн одноразово в момент видачі кредиту. Умовами договору встановлено розміри та порядок сплати процентів. Умовами договору встановлені підстави та порядок пролонгації строку кредитування, сплата комісії за пролонгацію та розмір і порядок нарахування процентів у зв`язку із пролонгацією. Відповідно до пункту 2.1 Договору кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок. На цьому етапі перевірки обставин доказами суд з`ясував, що надані позивачем докази не містять жодних відомостей про картковий рахунок, який сторони договору визначили як рахунок, на який слід переказати кредитні кошти. Суд перевірив зміст Анкети-заяви позичальника, паспорт споживчого кредиту, зміст договору кредиту та зміст інших письмових доказів - такі відомості відсутні. Позивач надав Платіжне доручення 49840073 від 27.06.2021, за змістом якого платник ТОВ «Мілоан» доручає перерахувати 4000 грн отримувачу [PERSON] , на рахунок № [NUMBER] , призначення платежу «кошти згідно договору 3594733». Проте, цей доказ не є належним для підтвердження тієї обставини, що картковий рахунок № [NUMBER] належить відповідачу [PERSON] та саме цей картковий рахунок обумовлений сторонами Кредитного договору як такий, на який слід переказати кредитні кошти. Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Отже, обов`язок позичальника виникає після виконання обов`язку кредитодавцем - надання грошових коштів позичальнику. Суд констатує, що факт виконання кредитором обов`язку надати грошові кошти (кредит) позичальникові - не підтверджено достатньою сукупністю належних та допустимих доказів. Наявні у справі письмові докази у своїй сукупності не підтверджують ту обставину, що картковий рахунок № [NUMBER] , зазначений у Платіжному дорученні 49840073 як рахунок отримувача переказу на суму 4000 грн як коштів згідно договору 3594733 - належить відповідачу [PERSON] та обумовлений сторонами Договору споживчого кредиту 3594733 як такий, на який слід переказати кредиті кошти. Це істотна умова договору кредиту. Позивач не звертався до суду із клопотанням витребувати докази на підтвердження цієї обставини. Суд не вправі збирати докази самостійно. Позивач клопотав розглядати справу за наявними у справі матеріалами. Тому, у зв`язку із тим, що факт виконання кредитодавцем свого зобов`язання надати грошові кошти (кредит) позичальникові - не доведено достатньою сукупністю належних та допустимих доказів, то не підтверджено і виникнення зустрічних обов`язків позичальника повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі. Тобто, не підтверджено, що право вимоги Кредитора настало. Достатня правова підстава для задоволення вимоги позову про стягнення із відповідача заборгованості за Договором про споживчий кредит - відсутня. Позов задоволенню не підлягає. Суд перевірив існування обставин позову і у частині переходу права вимоги за Договором про споживчий кредит №3594733 з метою виконання обов`язку суду дослідити усі докази та з`ясувати всі обставини, на які сторони посилаються. Суд встановив, що 29.09.2021 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги №76-МЛ. Відповідно до умов Договору відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором №3594733 від 27.06.2021. Ці обставини підтверджено Договором відступлення прав вимоги №76-МЛ від 29.09.2021, Актом приймання-передачі реєстру боржників від 29.09.2021 до Договору, Платіжною інструкцією за договором відступлення прав вимоги, Витягом з реєстру боржників. Ці докази є належними та допустимими, їх достовірність не викликала у суду обґрунтованих сумнівів, а у своїй сукупності вони є достатніми для підтвердження тієї обставини, що ТОВ «Мілоан» продало право вимоги за Договором про споживчий кредит №3594733 від 27.06.2021 позивачу. Недійсність чи непідтвердженість права вимоги не має наслідком недійсності договору про відступлення (Постанова ВП ВС від 8 серпня 2023 року у справі № 910/19199/21 (провадження № 12-45гс22) - https://reyestr.court.gov.ua/Review/112873033), тому суд не має підстав сумніватися у дійсності договору про відступлення права вимоги за договором кредиту №3594733, за яким Новим кредитором за цим договором є Позивач у цій справі. Проте, продаж права вимоги не означає, що це право вимоги у зв`язку із його продажем автоматично визнається таким, що настало. Судові витрати, понесені позивачем - слід покласти на позивача. Позивач за подання позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн, які слід покласти на позивача, та заявив про понесення витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн. На підтвердження витрат на правничу допомогу подано: Договір про надання правничої допомоги №0605 від 06.05.2025, укладений між ТОВ «Апологет» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», Акт наданих послуг №1864 від 23.06.2025, за змістом якого адвокат надав послуги у справі з боржником [PERSON] , кредитний договір №3594733 від 27.06.2021. Вартість даної послуги становить 7000 грн, Детальний опис наданих послуг у цій справі. Тому суд вважає, що позивач надав достатні докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн. У зв`язку із відмовою у задоволенні позову ці витрати слід покласти на позивача. На підставі викладеного, згідно ст.ст.19, 27, 83, 141, 175, 274-275 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed