Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~ТОВАРИСТВО З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»(далі -\~ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») звернулося до суду з зазначеною позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором у розмірі 21561,67 гривень, а також судові витрати. В обґрунтування позову посилається на те, що 11 вересня 2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «1\~БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО\~НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі - ТОВ «1 БАНК») та [PERSON] було укладено договір № 77592326, відповідно до якого ТОВ «1БАНК» надало відповідачеві кредит у сумі 7000,00 гривень, а відповідач зобов`язався повернути суму кредиту та сплатити відсотки за користування кредитом. Відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув надану йому позику у строки, передбачені кредитним договором, тому у відповідача перед ТОВ «1\~БАНК» утворилась заборгованість за кредитом у загальному розмірі 21561,67 гривень. 27 січня 2022 року між ТОВ «1\~БАНК» та ТОВ «ВЕРДИКТ\~КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 27/01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «1\~БАНК» передало (відступило) за плату належні йому права вимоги до [PERSON] , а ТОВ «ВЕРДИКТ\~КАПІТАЛ» прийняло належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаному в реєстрі боржників. У свою чергу ТОВ «ВЕРДИКТ\~КАПІТАЛ» на підставі договору № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року право вимоги за кредитним договором № 77592326 від 11 вересня 2021 року відступило позивачеві. Позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за вищевказаним договором, оскільки останній ухиляється від добровільного погашення заборгованості. \~ \~ \~ \~Ухвалою Ананьївського\~районного суду\~Одеської області\~від 02\~вересня 2025\~року відкрито\~провадження у\~справі,\~постановлено проводити\~розгляд справи\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження у\~відповідності до\~частини п`ятої\~статті 279\~ЦПК України\~без повідомлення\~сторін за\~наявними у\~справі матеріалами\~та встановлено відповідачеві строк для подання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 178 ЦПК України. Оскільки позовна заява подана через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд», позивач самостійно направив відповідачеві копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів рекомендованим листом з описом вкладення та надав суду докази їх надсилання (а.с.58). \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідачеві [PERSON] , за зареєстрованим місцем його проживання було надіслано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, про що містяться відомості в матеріалах справи (а.с.74). Поштовий конверт з вкладенням повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.75). Відповідно до положень пункту 5 частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Аналогічні положення закріплені у пунктах 3 та 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України, якими врегульовано порядок надсилання та вручення учасникам справи судових повісток та повідомлень. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року в справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року в справі №800/547/17 (П/9901/87/18), постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27 листопада 2019 року в справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року в справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року в справі № 24/260-23/52-б). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~За наведених обставин відповідач вважається таким, що 13 вересня 2025 року отримав копію ухвали суду про відкриття провадження у справі (а.с.75). В установлений судом строк відповідачем не було подано до суду відзив на позовну заяву, тому відповідно до вимог частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Крім того, відповідач із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не звертався та будь-яких інших заяв, клопотань не надавав. Отже, відповідач своїми процесуальними правами, передбаченими ЦПК України не скористався. Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи в порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Враховуючи викладене, суд вирішує справу за наявними матеріалами. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Правовідносини між сторонами є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. \~ \~ \~ \~11 вересня 2021 року між ТОВ «1\~БАНК» та [PERSON] укладено договір позики №77592326 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), відповідно до якого ТОВ «1БАНК» надало відповідачеві кредит у розмірі 7000,00 гривень, строком на 15 днів, тобто до 16 вересня 2021 року зі сплатою відсотків за користування кредитом 1,99% в день (а.с.7). \~ \~ \~ \~Відповідно до договору позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ (далі - «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. \~ \~ \~ \~Згідно положень договору цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. \~ \~ \~ \~Відповідно до пункту 6.5. Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1\~БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО\~НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) у разі неповернення/повернення не в повному розмірі несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) Товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування. \~ \~ \~ \~Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якого, в подальшому, позикодавцем перераховано грошові кошти у розмірі 7000,00 гривень. \~ \~ \~ \~Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. \~ \~ \~ \~Факт перерахування коштів на рахунок відповідача [PERSON] та видачі кредиту у сумі 7000,00 гривень підтверджується довідкою ТОВ «ФІНАНСОВА\~КОМПАНІЯ ФІНЕКСПРЕС» від 14 червня 2025 року (а.с.11). \~ \~ \~ \~Банк виконав свої зобов`язання, надавши [PERSON] кредитні кошти, однак останній не виконав взяті на себе договірні зобов`язання: не здійснив повернення кредиту та відсотків, у зв`язку з чим станом на 10 січня 2023 року утворилася заборгованість в розмірі 21561,67 гривень, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту\~7000,00 гривень; заборгованості за відсотками (на дату відступлення права вимоги)\~14433,57 гривень; 3% річних за користування грошовими коштами\~16,10 гривень; інфляційні збитки\~112,00 гривень (а.с.28). \~ \~ \~ \~27 січня 2022 року між ТОВ «1\~БАНК» (клієнт) та ТОВ «ВЕРДИКТ\~КАПІТАЛ» (фактор) було укладено договір факторингу № 27/01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «1\~БАНК» відступило за плату, а ТОВ «ВЕРДИКТ\~КАПІТАЛ» набуло право вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 77592326 від 11 вересня 2021 року, що укладений між ТОВ «1\~БАНК» та [PERSON] (а.с.17-21). \~ \~ \~ \~Відповідно до акту приймання-передачі реєстру боржників від 27 січня 2022 року за Договором факторингу № 27/01/2022 від 27 січня 2022 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників (а.с.23). \~ \~ \~ \~Згідно з витягом з реєстру боржників, ТОВ «1\~БАНК» відступило, а ТОВ «ВЕРДИКТ\~КАПІТАЛ» прийняло право вимоги до боржників ТОВ «1\~БАНК» на умовах, передбачених договором факторингу № 27/01/2022 від 27 січня 2022 року, в тому числі і до [PERSON] (а.с.24-27). \~ \~ \~ \~Відповідно до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило, а ТОВ «КОЛЛЕКТ\~ЦЕНТР» за плату прийняло право грошової вимоги до боржників, визначених в Реєстрі боржників (а.с.29-34). \~ \~ \~ \~Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників за договором № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року ТОВ «ВЕРДИКТ\~КАПІТАЛ» передало, а ТОВ «КОЛЛЕКТ\~ЦЕНТР» прийняло реєстр боржників (а.с.37). \~ \~ \~ \~Відповідно до реєстру боржників ТОВ «КОЛЛЕКТ\~ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 21561,67 гривень (а.с.38-41). \~ \~ \~ \~Статтею 11 ЦК України\~встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. \~ \~ \~ \~Згідно з частиною першою\~статті 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~Положеннями частини першої\~статті 627 ЦК України\~визначено, що відповідно до\~статті 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). \~ \~ \~ \~Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. \~ \~ \~ \~Положеннями\~статті 1049 ЦК України\~визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~ \~ \~ \~Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до частин першої та другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). \~ \~ \~ \~Згідно із статтею 1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~ \~ \~ \~В статті 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. \~ \~ \~ \~Статтею 8\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» передбачено, що юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. \~ \~ \~ \~Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію». \~ \~ \~ \~ Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. \~ \~ \~ \~Згідно із частиною третьою\~статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини шостої статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. \~ \~ \~ \~Статтею 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. \~ \~ \~ \~Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Договір про надання споживчого кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. \~ \~ \~ \~Саме така позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 22 листопада 2021 року у справі №234/7719/20, від 17 січня 2022 року у справі № 234/7723/20. \~ \~ \~ \~Таким чином суд вважає, що вказаний кредитний договір, який укладений в електронній формі, відповідає вимогам Закону і доводить факт існування волевиявлення сторін на його укладання. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що між ТОВ «1\~БАНК» та [PERSON] було укладено договір позики, який був підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог частин шостої та восьмої статті\~11 і статті\~12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі кредитний договір. Крім цього, підписавши Договір відповідач [PERSON] підтвердив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні при його укладенні, у виборі контрагента та умов договору, а також те, що він умови договору цілком зрозумів та приймав їх. \~ \~ \~ \~В договорі позики зазначено адресу [PERSON] , його паспортні дані, дату народження, ідентифікаційний код, телефон та електронну пошту, адресу проживання, номер банківського рахунку/картки для перерахування коштів, котрий належить відповідачу, що є підтвердженням здійснення відповідачем процедури ідентифікації в розумінні положень\~Закону України «Про електронну комерцію». \~ \~ \~ \~Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлено сторонами в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у ТОВ «1\~БАНК» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача - зобов`язання з повернення кредитних коштів. \~ \~ \~ \~ Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512\~ЦК України підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). \~ \~ \~ \~Статтею 514\~ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~ Статтею 1077\~ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). \~ \~ \~ \~Згідно з частиною першою статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). Відповідно до статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~ \~ \~ \~Згідно з\~статтею 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). \~ \~ \~ \~Як вбачається з матеріалів справи, до позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ\~ЦЕНТР» перейшло право вимоги за договором позики № 77592326 від 11 вересня 2021 року (первісний кредитор ТОВ «1 БАНК») за договором про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року. \~ \~ \~ \~Надання позивачем витягу з реєстрів боржників до договорів відступлення прав вимоги в сукупності з копіями таких договорів відступлення прав вимоги є достатніми доказами набуття позивачем прав вимоги за кредитним договором, укладеним між ТОВ «1\~БАНК» та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Вищезазначені договори відступлення прав вимоги ні в цілому, а ні в будь-якій із їх частин, не оспорювалися та не визнані недійсним. Будь-яких доказів на спростування достатності обсягу набутих позивачем прав вимоги за кредитним договором до відповідача суду не надано. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~статті 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~В постанові Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 2-2035/11 (провадження № 61-2449св18) викладено висновок, що тлумачення статті\~516, частини другої статті\~517 ЦК України\~свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. \~ \~ \~ \~Аналогічний висновок також зроблено Верховним Судом у справі № 761/1543/20 (провадження № 61-10389св21) від 23 лютого 2022 року, у справі № 639/86/17 (провадження №61-5039св21) від 19 січня 2022 року, у справі № 554/8549/15-ц (провадження № 61-18460св20) від 14 липня 2021 року. \~ \~ \~ \~Оскільки, позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ\~ЦЕНТР» на підставі договору відступлення прав вимоги набув право вимоги за кредитним договором, укладеним між первісним кредитодавцем та [PERSON] , відповідачем у справі, то у нього, як у нового кредитора, виникло право вимоги повернення кредиту та інших передбачених договорами платежів у зв`язку з неналежним виконанням позичальником [PERSON] взятих на себе зобов`язань шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. \~ \~ \~ \~Відповідно до частин першої, третьої\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. \~ \~ \~ \~Положеннями частини першої\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~статті 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Згідно зі\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~У відповідності до\~статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). \~ \~ \~ \~Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (стаття 612 ЦК України). \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідач [PERSON] кредитні кошти отримав, та якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, однак свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконав, тобто кредитні кошти не повернув. \~ \~ \~ \~Доказів на спростування отримання кредитів відповідачем [PERSON] до суду не надано. Згідно з наданим розрахунком заборгованості за договором позики № 77592326 від 11 вересня 2021 року станом на 10 січня 2023 року утворилася заборгованість в розмірі 21561,67 гривень, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту\~7000,00 гривень; заборгованості за відсотками (на дату відступлення права вимоги)\~14433,57 гривень; 3% річних за користування грошовими коштами\~16,10 гривень; інфляційні збитки\~112,00 гривень. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем суду не надано. \~ \~ \~ \~З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо доказів, які свідчать про взаємовідносини сторін та наявність заборгованості за кредитним договором, відповідач належним чином не виконав умови кредитного договору, допустив прострочення платежів та не подав суду жодних доказів, які би спростували позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу за кредитним договором у розмірі 21561,67 гривень. Щодо стягнення витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. \~ \~ \~ \~Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Пунктом 1 частини третьої статті 133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~Відповідно до частин першої та другої статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. \~ \~ \~ \~Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. \~ \~ \~ \~В постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). \~ \~ \~ \~В постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року у справі № 757/29103/20-ц (провадження № 61-11792св21) зазначено, що у разі підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, обґрунтованості їх вартості, витрати за такі послуги підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Визначальним у цьому випадку є факт надання адвокатом правової допомоги у зв`язку із розглядом конкретної справи. \~ \~ \~ \~В додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за результатами аналізу частини третьої статті 141\~ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по-новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. При вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~В додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що при розподілі судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. \~ \~ \~ \~ Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 грудня 2021 року у справі № 927/237/20). \~ \~ \~ \~На підтвердження витрат на правничу допомогу ТОВ «КОЛЛЕКТ\~ЦЕНТР» надало: договір про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року, укладений між ТОВ «КОЛЛЕКТ\~ЦЕНТР» та АО «ЛІГАЛ\~АССІСТАНС» (а.с.50-53); прайс-лист АО «ЛІГАЛ\~АССІСТАНС» (а.с.54); заявку на надання юридичної допомоги № 171 від 02 червня 2025 року (а.с.55); витяг з акту № 11 про надання юридичної допомоги від 30 червня 2025 року, відповідно до якого позивачу надано такі види правової допомоги: надання усної консультації 2 год. - 4000,00 гривень, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 3 год.\~- 9000,00 гривень; (а.с.56). \~ \~ \~ \~Судом також враховано, що матеріали справи не містять заперечення чи клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката. Отже, з урахуванням фактичного обсягу наданих юридичних послуг, співмірності суми витрат зі складністю справи та відповідності суми заявлених витрат критеріям реальності і розумності, відсутності клопотання відповідача щодо зменшення судових витрат, суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ\~ЦЕНТР» слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13000,00 гривень. \~ \~ \~ \~У зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача, відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні з наявним позовом до суду, оскільки сплата судового збору підтверджена платіжною інструкцією (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved