Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

03 вересня 2025 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 18.02.2022 року ТОВ «Бізнес Позика» направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 431285-КС-002 про надання кредиту. Того ж дня [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 431285-КС-002 про надання кредиту на умовах, визначених офертою. В подальшому ТОВ «Бізнес Позика» направили [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-9244, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено). Таким чином, 18.02.2022 між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір № 431285-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію». На виконання умов укладеного Договору кредиту № 431285-КС-002 від 18.02.2022 ТОВ «Бізнес Позика» надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 15 000,00 грн. шляхом перерахування цієї суми на банківську картку позичальника № [NUMBER] , номер якої був зазначений відповідачем в анкеті в його особистому кабінеті. Позичальник зобов`язувався повернути отримані грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Однак, відповідач не виконав взятих на себе за Договором кредиту зобов`язань, не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому порядку та строки, у зв`язку з чим станом на 08.08.2025 [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Бізнес Позика» за Договором кредиту № 431285-КС-002 від 18.02.2022 у розмірі 33 812,41 грн, з яких: 15 000,00 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 16 562,41 грн - сума прострочених платежів по процентах, 2 250,00 грн - сума прострочених платежів за комісією. Ухвалою суду від 05 вересня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справ без виклику (повідомлення) сторін. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалась. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 83 ЦК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.02.2022 відповідач [PERSON] виявив бажання отримати кредит у ТОВ «Бізнес Позика». З цією метою він, використовуючи номер свого телефону [NUMBER] , ідентифікувався в інформаційно-телекомунікаційній системі (далі ІТС) та зайшов в особистий кабінет, де заповнив анкету клієнта і вказав суму бажаного кредиту 15000,00 грн. (а.с. 35). Того ж дня - 18.02.2022 [PERSON] отримав від ТОВ «Бізнес Позика» для ознайомлення у своєму особистому кабінеті паспорт споживчого кредиту, де була викладена інформація з основних умов кредитування з урахуванням побажань позичальника, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника і порядок повернення кредиту, а також отримав пропозицію (оферту) ТОВ «Бізнес Позика» на укладення Договору 431285-КС-002 про надання кредиту, що містила умови надання кредиту (а.с. 19-20, 25-28). З матеріалів справи установлено, що відповідач [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладання договору про надання кредиту та 18.02.2022 підписав Договір № 431285-КС-002 своїм електронним підписом, використавши одноразовий ідентифікатор G-9244 (а.с. 29-32, 21-24). За умовами п.2.1. Договору № 431285-КС-002 про надання кредиту від 18.02.2022 (далі - Договір), кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 15 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (а.с.21-24). Сторонами відповідно до умов договору кредиту погоджено, що кредит є споживчим і надається строком на 16 тижнів; процентна ставка за кредитом: в день 0,97713684, фіксована; комісія за надання кредиту становить 2 250,00 грн.; термін дії договору до 10.06.2022 року; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту становить 29 040,00 грн.; орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 6706,43 процентів. Підписанням Договору [PERSON] підтвердив, що до укладання Договору отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено законодавством України, зокрема, передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», Паспорт споживчого кредиту, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також примірник Правил (у формі електронного документа), що розміщені на сайті кредитодавця. 18.02.2022 ТОВ "Бізнес Позика" на картку АТ "Універсал Банк" № [NUMBER] було перераховано кошти згідно з кредитним договором № 431285-КС-002 від 18.02.2022 одним платежем: 15 000,00 грн. (а.с.36). Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача [PERSON] перед кредитором ТОВ «Бізнес Позика» за Договором № 431285-КС-002 від 18.02.2022 становить 33 812,41 грн, з яких: 15 000,00 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 16 562,41 грн - сума прострочених платежів по процентах, 2 250,00 грн - сума прострочених платежів за комісією (а.с. 10-17). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис». Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі. Статтею 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. На підтвердження укладення Договору кредиту № 431285-КС-002 від 18.02.2022 позивачем надано послідовність укладення договору, з якої вбачається, що клієнт, використовуючи номер телефону ідентифікувався в ІТС та зайшов у особистий кабінет; клієнт надав усю необхідну інформацію для формування товариством належної пропозиції клієнту; клієнту в особистому кабінеті надано паспорт споживчого кредиту на ознайомлення, а також на його номер телефону відправлено смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання паспорта споживчого кредиту; клієнт ознайомився і підписав паспорт споживчого кредиту; товариство направило (розмістило) клієнту в ІТС індивідуальну оферту, яка містить істотні умови Договору; клієнту відправлено смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання Договору; клієнт ознайомився з офертою товариства та прийняв її умови шляхом надсилання товариству акцепту та підписання Договору одноразовим ідентифікатором після укладення Договору, товариством направлено клієнту в ІТС підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа; Договір та Правила кредитування відправлені клієнту на електронну пошту, вказану як електронний засіб зв`язку з позичальником, а також розміщені в особистому кабінеті. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між позивачем та відповідачем не були б укладені. Тому встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними. Доказів протилежного матеріали справи не містять. Наведене узгоджується з правовим висновком, сформованим у постановах Верховного Суду від 12 січня 2021 року № 524/5556/19, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 23 березня 2020 року № 404/502/18. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як убачається із матеріалів справи, 09.05.2024 ТОВ «Бізнес Позика» надало [PERSON] кредит шляхом перерахування коштів на картковий рахунок відповідача у розмірі 44 000, 00 грн. Однак, станом на день подачі позову до суду відповідачем борг за кредитним договором не повернуто. Відповідно до умов укладеного Договору та наданого розрахунку заборгованість відповідача [PERSON] перед кредитором ТОВ «Бізнес Позика» за Договором № 431285-КС-002 від 18.02.2022 становить 33 812,41 грн, з яких: 15 000,00 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 16 562,41 грн - сума прострочених платежів по процентах, 2 250,00 грн - сума прострочених платежів за комісією. Тобто, проведений позивачем розрахунок заборгованості, заявлений до стягнення з відповідача, вірний. Відповідач не спростував наданий позивачем розрахунок заборгованості, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору не надав. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати.

Outcome: approved