Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 22.10.2020 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] був укладений кредитний договір №7525017858, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 45000 гривень строком на 48 місяців, річні проценти 0,01% від суми боргу за договором, щомісячні проценти 2,49% від суми кредиту. Кредит надано безготівковим шляхом, протягом 3 (трьох) робочих днів від дати укладення договору на рахунок позичальника [NUMBER] та погашається безготівковим шляхом на це й же рахунок. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачеві грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами кредитного договору шляхом перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок позичальника. 07.10.2016 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ПАТ «ТАСКОМБАНК» було укладено договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, відповідно до якого ПАТ «ТАСКОМБАНК» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», включно і до [PERSON] за кредитним договором №7525017858 від 22.10.2020. Всупереч умов кредитного договору відповідач тривалий час своєчасно не вносить платежів на повернення кредиту. Станом на 01.07.2024 заборгованість відповідача перед позивачем становить 56480,16 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту ( в тому числі прострочена) 34508,07 грн., заборгованість про річним процентам 3,91 грн., заборгованість по щомісячним процентам 21968,18 грн. Однак, відповідач ухиляється від виконання зобов`язань. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №7525017858 від 22.10.2020 в розмірі 56480,16 грн. та судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 2422,40 грн. Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 04.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу [PERSON] надіслано копію ухвалу про відкриття провадження у справі на адресу реєстрації рекомендованим листом з повідомленням, яку відповідач отримала 10.09.2025. Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, до суду не подала. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 22 жовтня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 7525017858, за умовами п. 1.1 якого кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 договору кредит надається позичальнику на умовах: сума кредиту - 45000 грн, строк - 48 місяців. Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в Паспорті кредиту № 5017858, який є невід`ємною частиною цього Договору. Пунктом 2.1 договору передбачено, що інші умови кредитного договору, викладені в Паспорті кредиту та Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» (редакція від 04.05.2020), розміщених на сайті http//kreditmarket.ua, з якими позичальник ознайомився до укладення цього договору, та до якого позичальник приєднується, підписавши цей Договір. Відповідно до п. 2.2 договору цей договір, Паспорт кредиту № 5017858 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» складають єдиний кредитний договір. Згідно з п. 4 та 5 паспорту кредиту № 5017858 позичальниці надано грошові кошти на наступних мовах: сума кредиту 45000 грн; строк на який надається кредит - 48 місяців; річні проценти 0,01%; щомісячні проценти - 3 %; орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом -109809,43 грн. Також у паспорті кредиту № 5017858 визначено порядок повернення кредиту, а саме, кількість та розмір платежів, періодичність внесення платежів з 22.10.2020 до 23.09.2024. У кредитному договорі та паспорті кредиту міститься власноручний підпис [PERSON] 22.10.2020 відповідач ознайомилася з повідомленням про відступлення права вимог, а саме, що права вимоги за вищевказаним кредитним договором, що був укладений між нею та ТОВ «ФК «ЦФР», на підставі Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року буде відступлено АТ «Таскомбанк» (а.с.13). 07 жовтня 2016 року між АТ «Таскомбанк» (новий кредитор) та ТОВ «ФК «ЦФР» (первісний кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, за яким АТ «Таскомбанк», з урахуванням п.п.2.2, 3.4 та 9.4, набуло права грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №7525017858 від 22.10.2020 в сумі 45042,20 грн., що безпосередньо підтверджується відповідним витягом з Реєстру прав вимоги від 23 жовтня 2020 року до договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 та меморіальним ордером №629919972 про перерахування ТОВ «ФК «ЦФР» коштів згідно цього ж договору (а.с.14-19). Судом також встановлено, що відповідачем [PERSON] вчинялись дії на виконання умов кредитного договору шляхом внесення нею періодичних платежів на погашення заборгованості за кредитом, що безпосередньо підтверджується випискою по особовим рахункам кредитного договору № [NUMBER] за період з 22.10.2020 по 03.06.2025, що міститься в матеріалах електронної справи. Водночас, відповідно до розрахунку заборгованості, що міститься в позовній заяві, заборгованість відповідачки за кредитним договором №7525017858 від 22.10.2020 становить 56480,16 грн, в т.ч.: заборгованість за тілом кредиту (в т.ч. прострочена) 34508,07 грн; заборгованість за річними загальними процентами (в т.ч. прострочена) - 3,91 грн; заборгованість за щомісячними процентами (в т.ч. прострочена) 21968,18 грн. Дослідивши усі докази в їх сукупності та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобов`язався надати та надав грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач [PERSON] зобов`язалася повернути кредит та проценти за користування кредитом, однак, у повному обсязі та вчасно свої зобов`язання не виконала. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610\~ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник згідно з ч.1 ст.1049\~ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 1 частини 1 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст.ст.1077, 1078\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі ст.1081\~ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами 1 та 2 ст.1082\~ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] умови взятого на себе кредитного зобов`язання не виконала, яке виявилося у неповерненні кредитних коштів, що стало наслідком звернення АТ «ТАСКОМБАНК», в якості нового кредитора, до суду за захистом своїх прав та інтересів. [PERSON] заперечень щодо незгоди із наданим кредитом та розміром нарахованої заборгованості суду не надала, доказів про відсутність заборгованості у розмірі, вказаному в розрахунку, суду нею також не надано, а тому права позивача порушені та підлягають захисту в судовому порядку. Також матеріалами справи підтверджується, що внаслідок укладення договору про відступлення права вимоги позивач 23.10.2020 набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №7525017858 від 22.10.2020. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені - платіжною інструкцією №2162690978 від 12.08.2025, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved