Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 20.03.2025 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі продажу нерухомого майна, а саме позивач просить суд поновити строк для звернення до суду з позовною заявою про визнання дійсним Договору № 10714купівлі продажу нерухомого майна від 19 жовтня1995 року, укладеного на «Одеській товарній біржі», на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Визнати дійсним Договір № 10714купівлі продажу нерухомого майна від 19 жовтня1995 року, зареєстрований «Одеською товарною біржею», на 437/1000 частин квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , укладений між продавцями до [PERSON] , діючою від свого імені та від імені неповнолітньої дитини [PERSON] та покупцем [PERSON] . В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач посилається\~на те,\~що 19.10.1995\~року між\~продавцями [PERSON] ,\~діючої від\~свого імені\~та від\~імені неповнолітньої\~дитини [PERSON] \~та покупцем\~ [PERSON] укладено,\~на «Одеській\~товарній біржі»,\~Договір №\~10714\~купівлі \~продажу нерухомого\~майна,\~а саме\~437/1000\~частин квартири,\~яка розташована\~за адресою:\~ [ADDRESS] . Договір був укладений із дотриманням вимог ст.\~15\~ЗУ «Про\~товарну біржу» (чинний на час укладання договору купівлі-продажу), договір був зареєстрований в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю», реєстраційний номер 10714. Через відсутність нотаріального посвідчення договору позивачка, маючи договір купівлі-продажу, не може в повному обсязі реалізувати своє право власності, а тому була змушена звернутись до суду з даним позовом. Матеріали позову суддя отримав 20.03.2025 року. Ухвалою суду від 15.05.2025 року провадження у справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання 09.10.2025 позивач не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, представник позивача подав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача та просив суд позов задовольнити позов у повному обсязі . Відповідачі в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомив. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, причин не явки не повідомили. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою складання цього судового рішення є 13.10.2025 року. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивачів, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.\~41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно з ч. 1 ст.\~316\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ст.317 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Судом встановлено,\~що 19.10.1995 року [PERSON] , діюча від свого імені та від імені неповнолітньої дитини [PERSON] (надалі «Продавці») продали, а [PERSON] (надалі «Покупець») купила 437/1000 частини квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира в цілому складається з трьох кімнат загальною площею 88,50 кв.м, корисною площею 86,6 кв. м, житловою площею 55,7 кв. м.. 437/1000 частини становлять 38,65 кв.м загальної площі та 24,1 кв.м - житловою площею. Продавцям зазначена частина квартира належала на підставі Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 08.09.1995 р., виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеського міськвиконкому реєстраційний та зареєстрованого в МБТІ міста Одеси під № 547 стор.61, в кн.34пр., 05.10.1995 р,. Договір № 10714 купівлі продажу нерухомого майна від 19 жовтня 1995 року, укладений між сторонами був складений у письмовій формі та зареєстрований на «Одеській товарній біржі» в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю», реєстраційний № 10714 від 19.10.1995 р. В подальшому договір купівлі-продажу № 10714 від 19.10.1995 року був зареєстрований на ім`я [PERSON] в МБТІ м. Одеси 26.10.1995 року за реєстровим номером 547 у реєстровій книзі 153 пр на сторінці 146, що підтверджується відповіддю на заяву від 17.10.2024 року КП «БТІ» ОМР від 21.10.2024 року № 45995/04-04. Судом встановлено, що позивачем, одночасно з придбанням 437/1000 частин квартири, було придбано і 563/1000 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Договором № 10715 від 19.10.1995 року укладений між продавцями [PERSON] і [PERSON] та покупцем [PERSON] зареєстрований на «Одеській товарній біржі». Договір № 10715 від 19.10.1996 року був зареєстрований на ім`я [PERSON] 26.10.1995 року в МБТІ м. Одеси, за реєстровим номером 547 у реєстровій книзі 34 пр. на сторінці 61. У зв`язку із втратою оригіналу біржового договору № 10714 від 19.10.1996 р., позивачем було отримано дублікат договору купівлі- продажу нерухомого майна від 19.10.1995 року № 10714, виданого 22.08.2007 року за № 1003, видавник Одеська товарна біржа. Також позивачем було отримано дублікат договору купівлі - продажу нерухомого майна від 19.10.1995 року № 10715, виданого 22.08.2007 року за № 1004, видавник Одеська товарна купівлі продажу № 10714 від 19.10.1996 року, № 10715 від 19.10.1996 року повторно зареєстрований в державному реєстрі речових прав, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав за індексним номером 402679074 від 07.11.2024 року та номером 402678043 від 07.11.2024 року Позивач має намір розпорядитись, належній їй на праві приватної власності частиною квартири, в зв`язку з чим звернулась до нотаріальної контори, де їй було рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання дійсним Договору № 10714 купівлі - продажу нерухомого майна, зареєстрованого Одеською Товарною біржею 19.10.1995 року. Приватний нотаріус\~Одеського міського\~нотаріального округу\~Русских С.Б.\~,\~листом №\~79/01-16\~від 20.02.2025\~року,\~позивачу повідомлено,\~що право\~власності на\~квартиру може\~бути підтверджене,\~зокрема,\~договором купівлі\~продажу,\~зареєстрованому на\~біржі,\~укладеного відповідно\~до вимог\~законодавства,\~за наявності\~на ньому\~відмітки про\~реєстрацію відповідних\~прав (п.1.2\~глави 2\~Розділу ІІ\~Порядку вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами України).\~В той\~же час,\~якщо сторонами\~в договорі\~були не\~члени біржі\~або дії\~вчинялись через\~представника,\~то зазначена\~угода не\~може вважатись\~біржовою операцією\~та реєструватись\~біржею (ст.15\~Закону України\~«Про товарну\~біржу»).\~Відповідно до\~листа-роз`яснення\~Міністерства юстиції\~України від\~16\~січня 2004\~року за\~№ 19-3264,\~зазначено,\~що якщо\~сторонами за\~біржовим договором\~були неповнолітні,\~малолітні діти,\~або дії\~вчинялися через\~представника,\~то зазначені\~угоди не\~могли бути\~зареєстровані на\~біржі.\~У зв`язку\~з тим,\~що одною\~зі сторін\~договору №\~10714\~купівлі \~продажу нерухомого\~майна від\~19.10.1995\~року була\~неповнолітня дитина,\~ [PERSON] ,\~1981\~року народження,\~нотаріус рекомендувала\~позивачу звернутись\~до суду\~з позовом\~про визнанням\~дійсним цього\~договору. Суд приходить до висновку, що Договір № 10714 купівлі - продажу нерухомого майна, зареєстрований Одеською Товарною біржею 19.10.1995 року може бути визнаний дійсним. Згідно договору № 10714 від 19.10.1995 року вбачається, що сторони за договором, домовились відносно усіх суттєвих умов договору. Продавці та покупці повністю виконали всі умови договору. Покупець розрахувалась з продавцями, прийняла квартиру у власність, вселилась за вищевказаною адресою, зареєструвалась та постійно мешкала у вказаній квартирі. В подальшому покупець уклала Договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території та сплачувала всі комунальні платежі, що підтверджується квитанціями про здійснену оплату. Вказаним квитанціями підтверджується також належність особового рахунку на ім`я [PERSON] . Продаж цієї квартири за вищевказаним біржовим договором купівлі-продажу сторонами було вчинено за 508151000,00 (п`ятсот вісімдесят мільйонів сто п`ятдесят одну тисячу) карбованців, які були отримані відповідачами - Продавцями від Покупця до підписання ними цього договору, про що зазначено в договорі в п. 5 договору. Статтями 16, 328\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.\~224\~ЦК Української\~РСР (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 153 ЦК Української РСР, було передбачено, що договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Згідно ст.\~227\~ЦК Української\~РСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до ст.\~15\~Закону України\~«Про товарну\~біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 12 вересня 2018 року по справі 522/50/16-ц погодився з судами нижчих інстанцій, що визнали дійсним договір купівлі-продажу, виходячи з того, що на час виникнення спірних правовідносин між сторонами, крім норм Цивільного Кодексу\~Української РСР\~1963\~року (далі - ЦК Української РСР), чинним був Закон України «Про товарну біржу», відповідно до статті 15 якого правочини, зареєстровані на біржі, надалі нотаріальному посвідченню не підлягали. Тобто, законодавець на час виникнення спірних правовідносин не вимагав нотаріального посвідчення договору відчуження нерухомості у разі укладання цього договору на товарній біржі, а тому договір і не був нотаріально посвідчений. При цьому, суд звернув увагу на те, що до спірних правовідносин не підлягає застосуванню ст.\~220\~ЦК України (зокрема й в частині доведеності ухилення сторони від нотаріального посвідчення договору), який набрав чинності з 01 січня 2004 року, тобто після укладення договору купівлі-продажу. У свою чергу, ч. 2 ст.\~47\~ЦК Української\~РСР передбачено право суду визнати не посвідчений нотаріально договір дійсним, якщо сторони домовились щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулось повне або часткове виконання договору. Таким чином, договір № 10714 купівлі-продажу нерухомого майна 437/1000 частин квартири номер [ADDRESS] , що складається з трьох кімнат житловою площею 55,7 кв.м, загальною площею 86,6 кв.м, укладений між продавцями [PERSON] , діючої від свого імені та від імені неповнолітньої дитини [PERSON] та покупцем [PERSON] на «Одеській товарній біржі» , підлягає визнанню дійсним. Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцією України та законами України, у тому числі ст.ст. 15, 16\~ЦК України та ст.ст. 1, 4, 5 ЦПК України, і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право не визнається. У разі доведення в установленому законодавством порядку обставин, якими обґрунтовувалися вимоги, особа має суб`єктивне матеріальне право на їх задоволення. Суд вважає, що позивач позбавлений з урахуванням викладених причин розпорядитися належним його майном, таким чином цей спір підлягає розгляду судом, а за результатами такого розгляду встановлено, що позов щодо визнання договору дійсним є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Outcome: approved