Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі АТ КБ "Приватбанк") звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 61537,90 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 07.06.2022 відповідач звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг у зв`язку із чим підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Відповідач ознайомлений із умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання заяви, що також підтверджується його підписом. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме, відповідачу надано можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, а відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору. Однак, відповідач належним чином не виконував зобов`язання за кредитним договором, а саме не сплачував своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, тому виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 18.06.2025 складає 61537,90 грн, з яких: 49758 грн 57 коп - заборгованість за тілом кредиту; 11779 грн 33 коп - заборгованість за відсотками. Ухвалою суду від 24.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача АТ КБ "ПриватБанк" в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про судове засідання, що вбачається із поштового повідомлення про вручення судової повістки, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин неявки, відзив не подав. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у "ПриватБанку", паспорту споживчого кредиту та паспорта громадянина України відомо, що АТ "ПриватБанк" надав кредит [PERSON] у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту(а.с. 33-65). Як вбачається із довідки, виданої АТ КБ "ПриватБанк" [PERSON] отримав дві кредитні картки терміном дії останньої до 10.2027 відповідно (а. с. 32). Із довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки вбачається, що позивачу встановлювався кредитний ліміт у розмірі 0 грн., який з 20.12.2022 був збільшений до 5000 грн., а із 06.12.2023 до 48 000 (а.с. 31). Відповідно розрахунку, проведеного позивачем вбачається, що заборгованість відповідача станом на 18.06.2025 складає 61537,90 грн, з яких: 49758 грн 57 коп - заборгованість за тілом кредиту; 11779 грн 33 коп - заборгованість за відсотками Частиною 1 статті 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 526 та ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 3 ЦК України свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства. Відповідно до п. 6) ч. 1 ст. 3 ЦК України одним із основоположних принципів цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Судом досліджені надані банком докази видачі відповідачу кредиту, користування ним кредитними коштами, що доведено відповідними розрахунками, враховано, що зазначені докази відповідачем не спростовано, що є його процесуальним обов`язком. Наведене узгоджується з висновком висловленим Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц. На підставі викладеного, а також те, що сторонами у справі укладено кредитний договір у встановленій законом формі з визначенням усіх істотних умов такого договору, а саме шляхом підписання заяви про приєднання, позов підлягає задоволенню у межах заявлених вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved