Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-16 00:00:00

У липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (далі - ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 30 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] було укладено\~договір про\~споживчий кредит\~№ 104157364,відповідно\~до умов\~якого відповідачу\~було надано\~кредит в\~розмірі 5\~000,00\~грн.\~Банк свої\~зобов`язання\~за кредитним\~договором виконав\~в повному\~обсязі,\~надавши відповідачу\~грошові кошти\~в обсязі\~та у\~строк визначеними\~умовами кредитного\~договору.\~13\~травня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та\~ТОВ «ФК\~«КРЕДИТ-КАПІТАЛ»\~було укладено\~договір про\~відступлення права\~вимоги №\~71-МЛ/Т, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 104157364 від 30 грудня 2020 року. Сума та\~розрахунок заборгованості\~за даним\~кредитним договором\~було передано\~позивачу від\~первинного кредитора\~ТОВ «Мілоан»\~згідно Договору\~відступлення прав\~вимоги №\~71-МЛ/Т\~від 13\~травня 2021\~року. Станом на дату відступлення заборгованість відповідача перед позивачем становить 24\~500,00 грн, з яких: 5000 грн -заборгованість за тілом кредиту, 19\~500 грн- заборгованість за відсотками. Зазначену суму заборгованості позивач просить стягнути на свою користь з відповідача разом із судовим збором та витратами на правничу допомогу. Ухвалою судді від 28 липня 2025 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін (а.с. 49); ухвалою судді від 28 липня 2025 року за клопотанням представника позивача витребувано від Монобанк, емітент АТ «Універсал Банк» докази (а.с. 50); 04.08.2025 року від АТ «Універсал Банк» надійшла відповідь на витребувані докази (а.с. 58); 28.08.2025 року представником позивача подане клопотання про витребування доказів від від Монобанк, емітент АТ «Універсал Банк» (а.с. ), яке ухвалою суду від 19 вересня 2025 року було задоволене (а.с.); 07.10.2025 року від АТ «Універсал Банк» надійшла відповідь на витребувані докази (а.с. 58). Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. У судове засідання представник позивача не з`явився, надавши суду письмову заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання також не з`явився, який згідно поштового повідомлення відсутній за вказаною адресою, а тому вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України). За таких обставин, враховуючи, що заяв про розгляд справи за відсутності [PERSON] та відзиву на позов від нього не надійшло, тому суд відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, провівши заочний розгляд справи, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 30 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] було укладено\~договір про\~споживчий кредит\~№ 104157364\~(Далі-Договір),відповідно\~до умов\~якого відповідачу\~було надано\~кредит в\~розмірі 5\~000,00\~грн (а.с. 17-21). Відповідно до графіку платежів за договором (Додаток № 1 до договору про споживчий кредит № 104157364)\~платіж повернення\~кредиту та\~сплати процентів\~мав бути\~внесений відповідачкою\~29\~січня 2021\~року (а.с. 21-на звороті). \~ \~ \~ \~Пункт 7.1. Договору визначає, що цей Договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у 2.1 цього Договору. Укладаючи Кредитний договір відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». [PERSON] підписав Договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором W63703 (а.с. 23). \~ \~ \~ \~Підтвердженням добровільного укладення [PERSON] . Договору є Анкета-Заява на кредит № 104157364(а.с. 16-на звороті) та паспорт споживчого кредиту № 104157364(а.с. 22). \~ \~ \~ \~ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит на потрібну йому суму, що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 23-на звороті). 13 травня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» було\~укладено договір\~про відступлення\~права вимоги\~№ 71-МЛ/Т, за\~умовами якого\~відбулося відступлення\~права вимоги\~за Кредитним\~договором № 104157364від 30\~грудня 2020\~року (а.с. 25-30, 31, 31-на звороті). Згідно витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимог № 71-МЛ/Т від 13 травня 2021 року, право грошової вимоги по договору № 104157364 від 30 грудня 2020 року, перейшло до ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» та загальний розмір боргу становить 24\~500 грн, з яких 5 000 грн залишок по кредиту; 19 500 грн залишок по відсотках (а.с. 30-назвороті). \~ \~ \~ \~Відповідач не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем у вказаному вище розмірі, що підтверджується відомістю про нарахування та погашення (а.с. 24). \~ \~ \~ \~ [PERSON] було надіслано досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості за вих. № 20807217 від 10 липня 2025 року на адресу вказану ним в Договорі (а.с. 30). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного «повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею». Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525,\~526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону і одностороння відмова від зобов`язання чи зміна його умов не допускається, а\~ст. 1054 ЦК України\~передбачає обов`язок позичальника за кредитним договором повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Норми ст. 625 ЦК України вказують, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) \~ \~ \~ \~Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. \~ \~ \~ \~Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України"Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України"Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Положеннями ст. 1077,\~1078 ЦК України\~встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За змістом ст.\~1079\~ЦК\~України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. За приписами\~ст. 1080 ЦК України\~договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Згідно\~ст. 1081 ЦК України\~клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до \~ст. 1082 ЦК України\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Відповідно до\~статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Незважаючи на наявність відповіді АТ «Універсал Банк» про те, що картка 537541ХХХХХХ8839 не емітована банком на ім`я [PERSON] , що є також перешкодою у наданні інформації щодо надходження коштів, суд виходить з наявних у матеріалах справи доказів, при цьому враховує, що відповідачем не спростовано належне виконання ним своїх зобов`язань за Договором та відсутності заборгованості перед позивачем. А тому, враховуючи, що [PERSON] не виконав умови договору, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість у розмірі 24 500,00 грн, право вимоги на яку виникло у ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» відповідно до договору про\~відступлення права\~вимоги №\~71-МЛ/Т, тому позовна заява останнього підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витрати. \~ \~ \~ \~Закон України\~«Про судовий\~збір» визначає\~ставки для\~сплати судового\~збору за\~подання фізичною\~або юридичною\~особою до\~суду позовної\~заяви,\~що містить\~вимоги майнового\~та немайнового\~характеру. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~4\~Закону України\~«Про судовий\~збір» №\~3674-VI\~від 8.07.2011\~р.,\~за подання\~юридичною особою\~позовної заяви\~майнового характеру\~стягується судовий\~збір у\~розмірі 1,5\~відсотка ціни\~позову,\~але не\~менше 1\~розміру прожиткового\~мінімуму для\~працездатних осіб\~і не\~більше 350\~розмірів прожиткового\~мінімуму для\~працездатних осіб. \~ \~ \~ \~Законом України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2025\~рік»,\~прожитковий мінімум\~для працездатних\~осіб у\~2025\~року з\~01\~січня встановлений\~у розмірі\~3028\~грн. \~ \~ \~ \~Отже, судовий збір за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру становить у розмірі 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 3 028 грн та не більше 1 059800,00 грн. ТОВ «ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ» при подачі позову до суду через систему «Електронний суд» було сплачено суму судового збору в розмірі 2\~422,40 грн. відповідно до ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», що підтверджується платіжною інструкцією № 14817 від 08 липня 2025 року (а.с. 8). \~ \~ \~ \~У зв`язку із задоволенням позовних вимог на підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн. Також позивачем ставиться питання про стягнення судових витрат на правничу допомогу у розмірі 8 000 грн. Вирішуючи питання стягнення витрат на правову допомогу, суд дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних\~\~з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану\~\~зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості,\~ що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно\~\~з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року між Адвокатським бюро «Апологет» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (а.с. 34), копію Акту № 15 наданих послуг від 06 липня 2025 року (а.с. 34-на звороті), копію детального опису наданих послуг (а.с. 35), копію ордеру про надання правничої допомоги адвокатом Усенком М.І. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (а.с. 35-на звороті), копію Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб (а.с. 36). При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності). \~ \~ \~ \~Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу,\~\~що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності\~\~та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу,\~\~з власної ініціативи. \~ \~ \~ \~З урахуванням викладеного, відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, суд вважає витрати на правову допомогу у розмірі 8\~000 грн такими, що підлягають до задоволенню, які слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved