Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

В лютого 2025 року Орган опіки і піклування Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області (далі - позивач) звернувся до суду із позовом в інтересах дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] (далі - відповідачка) про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що до органу опіки і піклування Лука-Мелешківської сільської ради від служби у справах дітей Лука-Мелешківської сільської ради надійшли матеріали щодо невиконання своїх батьківських обов`язків [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області [PERSON] визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді семи років дев`яти місяців позбавлення волі. У 2022 році вона мала повернутись з місць позбавлення волі. Наприкінці 2024 році стало відомо, що [PERSON] звільнилася з місць відбування покарання та проживає в [ADDRESS] , про що свідчить акт обстеження умов проживання [PERSON] від 22 листопада 2024 року №01-628 складений службою у справах дітей Шаргородської міської ради. До своїх дітей, які виховуються в дитячому будинку сімейного типу [PERSON] , мамою-вихователькою, [PERSON] не з`являлася з моменту відібрання дітей. Покладених законом на батьків обов`язків відповідачка не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні дітей. Всі питання щодо виховання вирішуються [PERSON] , яка являється матір`ю-вихователем в дитячому будинку сімейного типу, до якого влаштовано малолітніх дітей відповідачки. Зазначає, що відповідно заочного рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 23 грудня 2011 року по справі 2-2040/11, відібрано [PERSON] від матері [PERSON] та батька [PERSON] не позбавляючи батьківських прав. [PERSON] , [INFO] направлена на виховання та спільне проживання до дитячого будинку сімейного тину відповідно до розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 30 грудня 2011 року №1485, де проживає і виховується по даний час. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відповідно до розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 11 грудня 2015 року № 657 направлені на виховання та спільне проживання до дитячого будинку сімейного типу, де проживають по даний час. Діти знаходяться на повному утриманні [PERSON] .. За час проживання дітей у дитячому будинку сімейного типу, мати [PERSON] жодного разу не намагалася вийти на зв`язок з дітьми, не приїздила, не телефонувала, не цікавилася їхнім життям та розвитком, матеріально не утримувала. Вихователь [PERSON] належним чином виконує свої обов`язки стосовно [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. Права та інтереси дітей захищені, державна соціальна допомога виплачується вчасно та повністю використовується на утримання дітей (одяг, взуття, харчування, різні розваги, заощадження), створені належні умови для проживання, навчання, виховання та розвитку дітей. [PERSON] зареєструвала малолітніх дітей за адресою свого проживання, а саме: [ADDRESS] . Згідно довідок від 12 листопада 2024 року №01-31/207 з ліцею №1 Гніванської міської ради про участь матері [PERSON] у шкільному житті, відповідачка не цікавилася, з вчителями не спілкувалася, батьківські збори не відвідувала, у телефонному режимі не цікавилася шкільним житіям дітей. 24 січня 2025 року проведено засідання комісії з питань захисту прав дитини Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області. На засідання відповідачка не з`явилася, комісією прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що затверджено рішенням виконавчого комітету Лука-Мелешківської сільської ради від 29 січня 2025 року. Відповідачка, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться їхнім навчанням, успіхами, етапом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовкою до самостійного житія, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їхній фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується, що негативно впливає на нормальне самоусвідомлення дітей, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти. Всі ці негативні чинники створили умови, які шкодять інтересам дітей. Посилаючись на зазначене вище, Орган опіки і піклування Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 04 березня 2025 року цю позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 26 серпня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 16 жовтня 2025 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - [PERSON] . 18 березня 2025 року до суду надішли пояснення представника третьої особи - служби у справах дітей Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, в яких вона вказує, що служба у справах дітей вважає, що доцільно позбавити [PERSON] , [INFO] відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] батьківських прав (а.с.66-67). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату та час судового засідання, шляхом розміщення оголошення про її виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомила (а.с.191, 200). Представник третьої особи в судовому засіданні вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідачка не виконує свої батьківський обов`язки відносно своїх малолітніх дітей. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні вказала, що з моменту влаштування дітей до дитячого будинку сімейного типу, мати дітей - [PERSON] жодного разу не цікавилася їхнім життям та здоров`ям, не приїздила, не телефонувала, взагалі самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків. Ухвалою суду від 16 жовтня 2025 року прийнято рішення провести заочний розгляд справи. Заслухавши учасників процесу, розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд установив наступні обставини. Згідно з копією свідоцтва про народження, [PERSON] народилася [INFO] . Батьком записаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с.8). Відповідно до копії свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] . Батьком записаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с.9). Згідно з копією свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] . Батьком записаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с.10). Відповідно до копій актів обстеження умов проживання від 16 грудня 2024 року, діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають у ДБСТ [PERSON] по [ADDRESS] . Під час обстеження умов проживання дітей, порушень законодавства не виявлено. Для дітей створено належні умови для проживання, виховання та розвитку дітей (а.с.16-18). Згідно з копію вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 09 липня 2015 року у справі №152/688/15-к, [PERSON] визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді семи років дев`яти місяців позбавлення волі (а.с.20-29). Відповідно до копії відповіді №2-268 від 04 травня 2023 року, ДУ «Уманська виправна колонія (129)», [PERSON] відбувала покарання в держаній установі «Уманська виправна колонія (129)» з 06 жовтня 2015 року по 02 липня 2019 року. [PERSON] 02 липня 2019 року була переведена до державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» (а.с.32). Згідно з копію акту обстеження від 21 листопада 2024 року, [PERSON] проживає по [ADDRESS] та має на утриманні малолітньою дитину, [PERSON] , [INFO] . Під час бесіди щодо спілкування матері з дітьми, які проживають окремо, [PERSON] повідомила, що бажає з ними спілкуватися (а.с.36). Відповідно до копії розпорядження Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області №1485 від 30 грудня 2011 року «Про направлення дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] , на тимчасове виховання та спільне проживання до дитячого будинку сімейного типу», влаштовано з 04 січня 2012 року на тимчасове влаштування та спільне проживання дитину, позбавлену батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] , до дитячого будинку сімейного типу на базі родини [PERSON] (а.с.37-38). Згідно з копією розпорядження Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області №657 від 11 грудня 2015 року «Про направлення дітей, позбавлених батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] на виховання та спільне проживання до дитячого будинку сімейного типу», влаштовано на виховання та спільне проживання дітей, позбавлених батьківського піклування: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , до дитячого будинку сімейного типу на базі родини [PERSON] (а.с.39). Відповідно до копії заочного рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 23 грудня 2011 року у справі №2-2040/11, відібрано [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] , [INFO] та батька [PERSON] , 1980 року народження не позбавляючи їх батьківських прав (а.с.40-42). Згідно з копією листа №01-27/108 від 29 січня 2025 року, служба у справах дітей, соціального захисту та охорони здоров`я Гніванської міської ради Вінницького району Вінницької області повідомила, що мати дітей, [PERSON] , [INFO] , з часу влаштування її дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , до ДБСТ родини [PERSON] , жительки [ADDRESS] , жодного разу не намагалася вийти на зв`язок з ними, не приїздила, не телефонувала, не цікавилася їх життям та розвитком, матеріально не допомагала (а.с.43). Відповідно до копій звітів (сім`ї [PERSON] ) за 2024 рік, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , влаштовані та перебувається у дитячому будинку сімейного типу [PERSON] (а.с.44-46). Згідно з копією рішення виконавчого комітету Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області №2 від 29 січня 2025 року «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] », виконавчий комітет вирішив затвердити висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.47). Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, затвердженого рішенням виконавчого комітету Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області №2 від 29 січня 2025 року, начальник служби вважає, що доцільно позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.47 на звороті - 48). Згідно з копію свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] в с. Прибузьке Вінницького району Вінницької області (а.с.142). Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] в с. Калинівка Жмеринського району Вінницької області (а.с.143). Згідно з копією розпорядження Вінницької районної державної адміністрації №109 від 17 березня 2015 року «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] », надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] (а.с.144). Відповідно до копії розпорядження Вінницької районної державної адміністрації №29 від 25 січня 2012 року «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] », надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] (а.с.145). Згідно з копією розпорядження Вінницької районної державної адміністрації №358 від 29 липня 2015 року «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] », надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] (а.с.146). Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00051202110 від 14 травня 2025 року, державна реєстрація народження [PERSON] , [INFO] , проведена відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України (а.с.152). Згідно з копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00051202320 від 14 травня 2025 року, державна реєстрація народження [PERSON] , [INFO] , проведена відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України (а.с.153). Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00051220523 від 15 травня 2025 року, державна реєстрація народження [PERSON] , [INFO] , проведена відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України (а.с.154). Дитина є суб`єктом права і незважаючи на вікову категорію, неповну цивільну дієздатність, має певний обсяг прав. Одними з основних її прав є право висловлювати свою думку та право на врахування думки щодо питань, які стосуються її життя. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання. Статтею 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року встановлено, що під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою під час будь-якого судового розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватися, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. Суд з метою з`ясування їх думки, вислухав дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які в судовому засіданні, суду пояснили, що проживають в сім`ї [PERSON] .. Їх матір не проживає з ними. Вони не бачили матері впродовж останніх років, оскільки остання їх не відвідує ні за місцем проживання, ні за місцем навчання. Крім того, матір не телефонує, не цікавиться їхнім повсякденним життям, навчанням, успіхами у навчанні, проведенням дозвілля. Оскільки матір уникає спілкування з ними, не бажає приймати участь в їх житті, то вони не заперечують щодо позбавлення батьківських прав відповідачки. Наслідки позбавлення батьківських прав їм зрозумілі. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, що регулюються, зокрема, Конвенцією про права дитини та Сімейним кодексом України (надалі - СК України). Так, згідно зі ст. 19 Конвенції про права дитини держави - учасниці зобов`язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Статтею 152 СК України встановлено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно зі ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні. Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Разом з цим, судом встановлено, що відповідачка, ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі не цікавиться їх успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов отримання ними освіти. Пленум Верховного Суду України у пункті 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У постанові від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20) Верховний Суд зазначив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав, подання відповідачем апеляційної скарги свідчить про його інтерес до дитини. У пункті 49 рішення від 18 грудня 2008 року Європейського суду з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява №39948/06) зазначено, що Суд також повторює, що, хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (див., наприклад, справу «Ньяоре проти Франції» (Gnahore v. France), № 40031/98, п. 59, ECHR 2000-IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (див., наприклад, справу «Скоццарі та Дж`юнта проти Італії» (Scozzari & Giunta v. Italy), [GC], №№39221/98 і 41963/98, п. 148, ЄСПЛ 2000-VIII). Відповідно до статей 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 13 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, судом установлено на підставі переконливих доказів, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання обов`язків по вихованню своїх дітей, а тому порушене право підлягає судовому захисту, шляхом позбавлення останньої батьківських прав відносно дітей. Ухвалюючи це рішення, суд враховує, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Проте, ухвалення цього рішення не позбавляє відповідачку права, передбаченого у ст. 169 СК України за певних умов звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Таким чином, позовні вимоги належить задовольнити повністю. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч. 2 ст. 166 СК України). При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (ч. 3 ст. 166 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст.179 СК України). За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (абз.1 ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до положень ст.183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України). Отже, на думку суду, з відповідачки слід стягувати аліменти на дітей у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідачки в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved