Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Позивач, в особі свого представника звернулася до суду через систему «Електронний суд» з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», третя особа приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Папроцький Андрій Андрійович про стягнення безпідставно набутих коштів, в якому просила суд стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно набуті кошти в розмірі 7343,02 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що провадженні приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Папроцького А.А. перебуває на виконанні ВП №66848386 від 17.09.2021 року, сторонами якого є [PERSON] (боржник), [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (стягувач), код за ЄДРПОУ: 35234236. 27.09.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Папроцьким А.А. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника за ВП №66848386, яка була направлена на місце роботи позивача. 16 січня 2025 року Рівненським районним судом Рівненської області (справа №569/14631/24) задоволено позов та визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за №41991 від 17.05.2021 року, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія КРЕДИТ- КАПІТАЛ заборгованості у розмірі 2389,00 грн. Приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Папроцький А.А. надав відповідь №18458 від 18.06.2025 р. на запит від 13.06.2025 року про суму коштів стягнутих за виконавчим провадженням №66848386, в якій повідомив наступне: При примусовому виконанні виконавчого провадження №66848386 з боржника було стягнуто грошові кошти у розмірі 8 446,33 грн., які в подальшому було розподілено наступним чином: - 7 343,02 грн., було перераховано стягувачу в рахунок погашення заборгованості; - 734,31 грн., було перераховано як основну винагороду приватного виконавця; - 69,00 грн., було перераховано на витрати виконавчого провадження; - 300,00 грн., було перераховано як повернення авансового внеску стягувача. Загальна сума стягнення по АСВП №65517728 становить 8 446,33 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, безпідставно набуті кошти у розмірі 7 343,02 грн., які було стягнуто з позивача та перераховано відповідачу в рахунок погашення заборгованості за виконавчим написом №41991 від 17.05.2021 р. У зв`язку з вищевикладеним позивач і була змушена звернутися до суду з даними позовними вимогами. Ухвалою суду від 21.07.2025 відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі. Призначено проведення засідання. Від представника позивача в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, а також просила вирішити питання стосовно судових витрат. Відповідач в судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, відзиву на позов не подав. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, повідомлялись належним чином, про причини не явки суд не повідомили. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та відсутність заперечень представника позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст.223, ст.280 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 16.01.2025 рішенням Рівненського районного суду Рівненської області (справа №569/14631/24) позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Папроцький Андрій Андрійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задоволено повністю. Визнано виконавчий напис реєстраційний номер №41991 від 17 травня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп. - сплачений при подачі позовної заяви та 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. - сплачений при подачі заяви про забезпечення позову. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11000 (одинадцять тисяч) грн. 00 коп. Вказане рішення набрало законної сили 18.02.2025. Вказаним рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 16.01.2025 року у справі 569/14631/24, встановлено: 17 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., на підставі статі 87 Закону України "Про нотаріат" та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №41991, про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 23890 грн 00 коп за невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", якому ТзОВ "Авентус Україна" відступлено право вимоги на підставі договору відступлення прав вимоги №ККАУ-21042021 від 21 квітня 2021 року за кредитним договором №2981499 від 27 вересня 2020 року укладеного між ТзОВ "Авентус Україна" та [PERSON] . Згідно копії постанови\~ВП №66848386 від 17 вересня 2021\~року про відкриття виконавчого провадження, винесеної\~приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Папроцьким Андрієм Андрійовичем\~постановлено стягнути з боржника [PERSON] на користь ТзОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованість в розмірі 23890\~грн. 00 коп., з яких: 7000 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 15960\~грн. 00 коп. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 930 грн. 00 коп. - плата за вчинення виконавчого напису. Відповідно до ч.ч. 4, 5\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. З урахуванням вказаних вимог\~ст. 82 ЦПК України\~вказані вище обставини встановленню не підлягають. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»\~виконавче провадження підлягає закінченню у разі: скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Як вбачається з АСВП 31.03.2025 приватним виконавцем Виконавчого округу Рівненської області Папроцьким А.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (ВП №66848386). 18.06.2025 приватним виконавцем Виконавчого округу Рівненської області Папроцьким А.А. надано відповідь про те, що при примусовому виконанні виконавчого провадження №66848386 з боржника було стягнуто грошові кошти у розмірі 8446,33 грн., які в подальшому було розподілено наступним чином: - 7343,02 грн., було перераховано стягувачу в рахунок погашення заборгованості; - 734,31 грн., було перераховано як основну винагороду приватного виконавця; - 69,00 грн, було перераховано на витрати виконавчого провадження; - 300,00 грн., було перераховано як повернення авансового внеску стягувача. Главою 83 ЦК України\~визначаються загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави. Предметом регулювання цього інституту є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до\~статті 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення\~глави 83 ЦК України\~застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Отже, кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 02.03.2016 року у справі №6-2491цс15, положення\~статті 1212 ЦК України, відповідно до якого особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала, застосовується також і до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.06.2018 року у справі №910/9072/17 висловила позицію, що, згідно з п.3 ч.3\~ст.1212 ЦК України\~положення\~глави 83 цього Кодексу\~застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак, необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом (Касаційним господарським судом) в постановах від 02.08.2018 року у справі №910/15363/17 року, від 10.08.2018 року у справі №910/22442/16. Верховний Суд у постанові від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20 (провадження № 61-88св21) зазначив, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі ст. 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Враховуючи те, що правова підстава для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості відпала у зв`язку з визнанням виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі за № 41991 від 17.05.2021 таким, що не підлягає виконанню, суд дійшов висновку, що стягнення з [PERSON] коштів за вказаним виконавчим написом в розмірі 7343,02 грн. було безпідставним. Згідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно положень\~ст. 5 ЦПК України\~суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свобод та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом передбачених цим Кодексом випадках. За змістом\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Виходячи із змісту\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частини 1, 2\~ст. 77 ЦПК України\~встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про стягнення з ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на користь [PERSON] грошових коштів в розмірі 7343,02грн. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України\~підлягає стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» на користь [PERSON] сума сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн. Також, позивач просила суд вирішити питання щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката,несуть сторони,крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до п.1 ч.2\~ст.141 ЦПК України\~інші судові\~витрати ,пов`язані\~з розглядом\~справи,\~покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Так, в матеріалах справи міститься: копія договору про надання правничої допомоги №1295 від 12.06.2025, ордер серії ВІ №13190 від 17.07.2025, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2424, копія акту приймання-передачі наданої правничої допомоги №1 до договору «1295 про надання правничої допомоги від 12.06.2025, копія квитанція №1295 від 07.07.2025, копія детального опису робіт (наданих послуг) в якому зазначено, що станом на 17.07.225 клієнтом внесено гонорару 3000,00 грн., борг Комар перед адвокатом Цокало Т.М. за надані нею послуги 5000,00 грн. Відповідно до ч. ч. 8,9 ст. 139 ЦПК України у разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). \~ \~ \~ \~Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з реальності та розумності розміру таких. Враховуючи усе вищенаведене в сукупності, суть спору та причини виникнення такого, суд дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8\~000,00 грн.

Outcome: approved