Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЕКШН», через свого представника Пархомчука С.В. звернувся у Заводський районний суд м. Миколаєва з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1426487 від 05.01.2021 у загальному розмірі 6\~274,00 грн та судових витрат. Позовна заява мотивована тим, що 05.01.2021 між [PERSON] та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» був укладений кредитний договір № 1426487 (надалі Кредитний договір), згідно з умовами якого відповідач отримав 4 000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом 1,9 % в день, строком на 15 днів, що передбачені Кредитним договором. Договір підписаний в електронному виді із застосуванням відповідачем одноразового ідентифікатора. Вказав, що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит шляхом перерахування кредитних коштів в сумі 4000.00 грн за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору, у зв`язку з чим станом на 12.06.2025 загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 6274,00 грн, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 4000,00 грн; прострочена заборгованість за процентами в розмірі 2274,00 грн. У позові вказав, що 07.09.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (первісний кредитор) та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №1-07092021 відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників, у тому числі право вимоги за кредитним договором 1426487 від 05.01.2021 укладеним з [PERSON] 07.09.2021 ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП», як новий кредитор, відповідно до умов договору відступлення права вимоги № 2-07/09/2021, відступив право вимоги за кредитним договором № 1426487 від 05.01.2021 до ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» (далі Позивач) у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до відповідача. Посилався, що відповідно до Витягу з реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги № 2-07/09/2021 від 07.09.2021, сума заборгованості відповідача становить 6274.00 грн, з них: заборгованість за тілом кредиту 4 000,00 грн; заборгованість за процентами 2274,00 грн. Посилаючись на викладене, а також те, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання по поверненню отриманих кредитних коштів, позивач звернувся в суд з цим позовом. Ухвалою суду від 15.08.2025 провадження по зазначеній справі було відкрито та справа призначена до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Корабельного районного суду міста Миколаєва заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам як засобами поштового зв`язку, так і через підсистему «Електронний суд». Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд доходить таких висновків. Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 05.01.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] був підписаний Договір № 1426487 про надання коштів на умовах фінансового, згідно з умовами якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 4\~000,00 грн строком на 15 днів та визначеною процентною ставкою відповідно умов договору, узгоджених сторонами у підпунктах 1.4.1. та 1.4.2. У пункті 1.3. сторони узгодили між собою, що дата повернення кредиту вказується у графіку платежів, що є Додатком №1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору. Сторонами визначено, що кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку Клієнта, зазначену Клієнтом в Особистому кабінеті, що має наступні реквізити № [NUMBER] . Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод факт/факт (пункт 3.1. Договору). Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, а у випадку якщо відбулося продовження строку користування кредитом- не пізніше дня, що є новою датою повернення кредиту, що вказано в Додатковому договорі та відображається Клієнту в Особистому кабінеті. Повернення кредитної заборгованості Клієнтом, всі платежі та розрахунки, зазначені у цьому Договорі, здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на зазначені в Договорі та/або на Веб-сайті поточні рахунки Товариства в національній грошовій одиниці України гривні (пункти 5.1, 5.2. Договору). Вказаний кредитний договір підписаний сторонами в електронному виді із застосуванням відповідачем одноразового ідентифікатора «М425», що підтверджено наявною у матеріалах справи довідкою про ідентифікацію (а.с.29). Умовами вказаного договору сторони також узгодили між собою й інші відносини, зокрема щодо прав та обов`язків сторін договору, гарантій позичальника. Порядку укладання договору, відповідальності сторін тощо. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України "Про споживче кредитування" та Законом України "Про електронну комерцію". Зокрема, в ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування" зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Статтею 12 цього закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно з ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12, ч. 1 ст. З Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є повідомлення з кодом М425 на номер телефону відповідача. А отже, відповідач прийняв пропозицію позивача на укладення кредитного договору та погодився з умовами, які викладені у ньому. Доказів протилежного суду не надано. Факт виконання позичальником своїх обов`язків щодо надання кредитних коштів підтверджено наявною у матеріалах справи довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» за вих. № 2643_250702150809 від 02.07.2025, згідно з якою 05.01.2021 о 16 год 00 хв на картку відповідача № [NUMBER] , номер транзакції в системі іPay.ua- 76845319, були зараховані кошти в сумі 4\~000,00 грн (а.с. 30). Судом встановлено, що 07.09.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу № 1-07092021, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників, у тому числі право вимоги за кредитним договором 1426487 від 05.01.2021 укладеним з [PERSON] . Крім того, у той же день ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП», як новий кредитор, відповідно до умов договору відступлення права вимоги № 2-07/09/2021, відступив право вимоги за кредитним договором № 1426487 від 05.01.2021 до ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до Відповідача. Відповідно до ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного пронесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. Згідно з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ Згідно\~витягу з\~Реєстру боржників\~до договору\~відступлення прав\~вимоги №\~2-07/09/2021\~від 07.09.2021,\~а також\~витягу з\~Реєстру боржників\~до договору\~факторингу №\~1-07092021\~від 0.09.2021\~ заборгованість\~відповідача перед\~позивачем становить\~6\~274,00\~грн,\~з яких:заборгованість за тілом кредиту 4 000,00 грн; заборгованість за процентами 2\~274,00 грн. За такого, ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЕКШН» набуло\~право вимоги\~до відповідача\~ [PERSON] за Кредитним договором № 1426487 від 05.01.2021. \~При укладенні договору сторони керувалися ч.1\~ст. 634 ЦК України, за якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши йому, визначені договором кредитні кошти, натомість відповідач [PERSON] взяті на себе за договором зобов`язання перед ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» не виконав, оскільки не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, та проценти за користування кредитом.\~У зв`язку з неналежним виконання зобов`язань за кредитним договором у останнього утворилася заборгованість у загальному розмірі 6\~274,00 грн. Ухвалюючи рішення у цій справі, суд також бере до уваги, що відомостей про дострокове розірвання кредитного договору матеріали справи не містять, як і не містять відомостей про те, що відповідач [PERSON] оспорив факт укладання вказаного кредитного договору. Суд також приймає до уваги, що протягом 14 календарних днів з дня укладання договору відповідач не відмовився від кредитного договору. Крім того, відповідачем не надано власного контррозрахунку заборгованості як і не надано відомостей про відсутність нарахованої позивачем заборгованості. За змістом статей 3, 6, 627 ЦК України\~в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтями 626, 628 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з статями 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. \~Згідно з\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. \~Згідно з\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до станіт 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2\~ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього\~кодексу, що регулюють договір позики. Згідно з\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зважаючи на те, що доказів повернення боргу відповідачем не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЕКШН» вказаної заборгованості є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню судові витрати користь позивача. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 422,40 грн, а тому він підлягає до стягнення з відповідача. Що стосується\~питання стягнення\~з відповідача\~витрат на\~правничу допомогу\~у розмірі\~10\~500,00\~грн, суд зазначає таке. До витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. При вирішенні\~питання про\~розподіл судових\~витрат суд\~враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу позивач надав суду: договір № 09/07/2025 про надання правової допомоги від 09.07.2025, укладений між ТОВ "Фінансова Компанія «АЙКОН ДЕБТ КОЛЕКШН" та адвокатом Пархомчук С.В.; довіреність від 09.07.2025; копію Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 8096/10; Акт про отримання правової допомоги від 15.09.2025 на загальну суму 10\~500,00 грн, з яких витрати на консультацію з клієнтом та визначення перспектив врегулювання спору склали 2\~000,00 грн, складання позовної заяви 5\~000,00 грн, складання інших заяв і клопотань до суду та моніторинг Єдиного державного реєстру судових рішень щодо процесуального статусу справи 3000,00 грн, канцелярські витрати на виготовлення копій документі 500,00 грн; платіжну інструкцію № 995 від 15.09.2025 на суму 10\~500,00 грн; рахунок на оплату послуг адвоката від 15.09.2025 на суму 10\~500,00 грн. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved