Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» звернулося до Основ`янського районного\~суду міста\~Харкова з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за Кредитним договором № 010/0076/82/633834 від 22.08.2019 року в сумі 17 125,73 грн., судовий збір у розмірі 3 028, 00 грн. та 1 400, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 22.08.2019 між АТ «Райфайзен Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №010/0076/82/633834. Відповідно до умов договору АТ «Райфайзен Банк» відкриває картковий рахунок [PERSON] та встановлює поточний ліміт 10 000 грн. строком на 48 місяців з максимальним лімітом 500 000, 00 грн. [PERSON] зобов`язується повернути АТ «Райфайзен Банк» кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитом. 20.02.2024 АТ «Райфайзен Банк» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» укладено договір про відступлення права вимоги №114/2-67-F, за умовами якого АТ «Райфайзен Банк» передає за плату, а ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» приймає права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» набуло прав кредитора за кредитним договором №010/0076/82/633834. У свою чергу [PERSON] кредитні кошти не повернув, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість. Ухвалою судді від 22.08.2025 відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались. У відповідності до\~ст.178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву. У матеріалах справи міститься клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Статтею 13 ЦПК України\~визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог\~ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, подані сторонами на обґрунтування своїх вимог та заперечень, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 22.08.2019 між Акціонерним товариством «Райфайзен Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 010/0076/82/633834. Відповідно до умов договору Акціонерне товариство «Райфайзен Банк» відкриває картковий рахунок [PERSON] та встановлює поточний ліміт - 10 000 грн. строком на 48 місяців з максимальним лімітом 500 000, 00 грн. Датою початку кредитування є 22.08.2019 року, а кінцевим терміном повного погашення кредиту - 22.08.2027 року. Акціонерне товариство «Райфайзен Банк» надало [PERSON] грошові кошти відповідно до Заяви на відкриття рахунку та надання кредиту «Кредитна картка № 010/0076/82/633834» та Виписки по рахунку (22.08.2019 - 22.02.2024). Згідно із Паспортом споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредитна карта» [PERSON] зобов`язався сплачувати Акціонерному товариству «Райфайзен Банк» обов`язковий щомісячний платіж у розмірі 5% від суми заборгованості за договором. Плата за користування кредитом становить 45,0% річних. 20.02.2024\~АТ «Райфайзен\~Банк» та\~ТОВ «ФК\~«СІТІ ФІНАНС»\~укладено договір\~про відступлення\~права вимоги\~№114/2-67-F,\~за умовами\~якого АТ\~«Райфайзен Банк»\~передає за\~плату,\~а ТОВ\~«ФК «СІТІ\~ФІНАНС» приймає\~права вимоги\~до боржників,\~вказаних у\~Реєстрі боржників.\~ТОВ «ФК\~«СІТІ ФІНАНС»\~набуло прав\~кредитора за\~кредитним договором\~№ 010/0076/82/633834\~від 22.08.2019,\~сума заборгованості\~за яким\~становить 37\~125\~(тридцять\~сім тисяч\~сто двадцять\~п`ять)\~гривень 73\~копійки,\~з яких:33\~311,00\~гривень -\~сума заборгованості\~за дозволеним\~овердрафтом;3\~814,73\~гривень \~-\~сума заборгованості\~за недозволеним\~овердрафтом;0,00 гривень - сума заборгованості за відсотками. Згідно зі\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст.\~525,\~526,\~546 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Статтею 610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.1\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості умовам кредитного договору, суду надано не було. Розрахунок заборгованості відповідачем жодним чином не спростований. Умови договору також не оспорюються. Враховуючи те, що зобов`язання не виконуються з вини відповідача, та повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, зважаючи на встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028,00 грн. Крім зазначеного, у пред`явленому позові позивач просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1\~400,00 грн. Так, згідно з положеннями ч. 1, п. 1, 2 ч. 3ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч. 1-4статті 137\~ЦПК України витрати,\~пов`язані\~з правничою\~допомогою адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За правилами п. 1 ч. 2ст.\~141\~ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до ч. 8ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1400 грн. представник позивача надав суду: договір про надання правничої допомоги № 14/06/2023 від 14.06.2023 року, укладений між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«СІТІ ФІНАНС»та адвокатом Титаренко В.В..; додаток №1 до Договору про надання правничої допомоги № 14/06/2023 від 14.06.2023 року; Додаткова угода №1 до Договору про надання правничої допомоги № 14/06/2023 від 14.06.2023 року; Замовлення №1397 до Договору про надання правничої допомоги № 14/06/2023 від 14.06.2023 року; акт виконаних робіт до Замовлення №1397 до Договору про надання правничої допомоги № 14/06/2023 від 14.06.2023; платіжна інструкція №1926 від 25.07.2025 на суму 1\~400,00 грн.; ордер про надання правничої допомоги від 14.06.2023, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 21/2971 від 22.02.2022 року. Положеннями ч. 5-6ст.\~137\~ЦПК України визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 4-6ст.\~137\~ЦПК України відповідач не заявляв клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, з підстав неспівмірності витрат та не виконав обов`язку доведення неспівмірності витрат. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частинах 4-5статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, відповідачем не надано. Клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу від відповідача до суду не надходило. Таким чином, судом встановлено, що представником позивача надано до суду належні докази на підтвердження витрат на професійну правову допомогу, у зв`язку із чим, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність витрат на правничу допомогу по даній справі в розмірі 1 400 грн., які підлягають стягненню з відповідача. З огляду на наведені вище обставини, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 1 400 грн.

Outcome: approved