Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

11.09.2025 на розгляд до Турківського районного суду Львівської області надійшла справа за підсудністю від Самбірського міськрайонного суду Львівської області за позовом ТОВ "Діджи\~Фінанс"\~до [PERSON] ,в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором в сумі 8226,90 грн та судові витрати. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. 24.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Слон Кредит" (далі - ТОВ "Слон Кредит") та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №\~666359. Відповідно до\~умовцього Договору, на підставі платіжного доручення, позивач переказав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 10\~000,00 грн, а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти в порядку та строки, що визначені договором. ТОВ "Слон\~Кредит" умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит, відповідач умов кредитного договору не виконала. 28.08.2023 між ТОВ"Слон Кредит" та позивачем ТОВ "Діджи\~Фінанс" укладено договір факторингу №2808-23 у відповідності до умов якого ТОВ"Слон Кредит"передає (відступає) ТОВ "Діджи Фінанс"" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "Діджи\~Фінанс" приймає належні ТОВ"Слон Кредит" права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №2808-23 від 28.08.2023, позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] згідно кредитного договору №\~666359. від 24.07.2021 на загальну суму: 8226,90 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 6088,62 грн, заборгованість за відсотками - 2138,28 грн, які відповідач добровільно не сплатила. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також судові витрати. Позиція відповідача. Відповідач обставин та підстав позову не спростувала, відзиву на позовну заяву не подала. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Суд своєю ухвалою від 12.09.2025 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача ТОВ "Діджи Фінанс" не прибув, через систему "Електронний суд" подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, у судове засідання повторно не прибула. Причин неявки не повідомила, відзиву не подала. 15.10.2025 постановлено ухвалу суду про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Водночас, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин. 24.07.2021\~між ТОВ\~"Слон\~Кредит"\~та [PERSON] \~укладено Договір\~про надання\~споживчого кредиту\~№\~666359 (далі Договір), який містить її анкетні дані. Крім того, сторони узгодили в письмовій формі графік платежів, що становить додаток № 1 до укладеного між сторонами договору №\~666359 від 24.07.2021. 24.07.2021\~ [PERSON] \~підписала заяву-анкету\~для отримання\~кредиту та\~заяву-приєднання\~до публічної\~пропозиції ТОВ\~"Слон\~Кредит"\~на укладенні\~договору про\~використання аналогу\~власноручного підпису\~для вчинення\~правочинів,\~що є\~невід`ємною\~частиною кредитного\~договору №\~666359 від 24.07.2021. Відповідно до п. 1.2 договору на умовах, встановлених договором, Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Пунктами 1.3., 1.4. договору встановлено, що сума кредиту (загальний розмір) складає 12\~500,00 грн, строк кредиту - 365 днів, з кінцевим терміном повернення 24.07.2022 (включно). Детальні терміни повернення кредиту, визначені в графіку платежів, що є додатком №1 до договору кредиту. Згідно п. 1.5. договору тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 90% річних. Пунктом 2.1. передбачено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: - у розмірі 10\~000,00 грн за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем Товариству у будь-який спосіб; - 2500,00 грн на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати Процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5 договору. Відповідно до п. 3.1. договору кредиту нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у п. 1.4. договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені договором (графіком платежів). Пунктом 3.2. договору кредиту встановлено, що нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році. Відповідно до п. 9.2. договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами в порядку визначеному в п. 9.3.договору і діє до дати, вказаної у п. 1.4 цього догоіору, а в частині виконання зобов`язань та нарахування штрафів - до повного виконання споживачем зобов`язань за цим договором. Згідно з п. 9.3 договору з метою укладення цього договору, зі сторони Товариства договір підписується аналогом власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами копіювання, а зі сторони споживача власноручним підписом. Згідно з 9.8 договору підписуючи цей договір, споживач підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Договір містить реквізити сторін, зокрема дані позичальника, а саме: ПІБ позичальника [PERSON] , її місце проживання, паспортні дані, податковий номер, електронна адреса, номер телефону, а також підписаний шляхом застосування цифрового власноручного підпису. Відповідач [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту, відповідно до умов якого строк договору становить 365 днів; тип кредиту - кредит; мета отримання кредиту - споживчі (особисті) потреби; спосіб та строк надання кредиту - шляхом перерахування кредитодавцем грошових коштів на поточний рахунок за реквізитами платіжної картки споживача не пізніше трьох робочих днів з моменту укладення договору про споживчий кредит; відсоткова ставка, відсотків річних - 90%, відсотки за перший денькористування кредитом - 25% в день (9125% річних); реальна річна відсоткова ставка, відсотків річних -288,99%; тип процентної ставки - фіксована; загальні витрати за кредитом - 11\~944,73 грн; орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весть строк користування кредитом - 21\~944,73 грн. Згідно з платіжним дорученням № 6714 від 24.07.2021 ТОВ "Слон Кредит" здійснено переказ коштів відповідачу [PERSON] у розмірі 10 000,00 грн, відповідно до договору №\~666359 від 24.07.2021. 28.08.2023 між ТОВ"Слон Кредит" та позивачем ТОВ "Діджи\~Фінанс" укладено договір факторингу №2808-23 відповідно до якого до ТОВ "Діджи\~Фінанс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором про надання споживчого кредиту №\~666359 від 24.07.2021, що підтверджується актом приймання-передачі реєстру прав вимог від 28.08.2023. Згідно з п. 2.1. Договору факторингу №2808-23, клієнт зобов`язується відступити фактору право вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 4.1. Договору факторингу №2808-23, сторони погодили, що право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог у формі наведеної в Додатку №1 до цього договору, за умови виконання фактором вимог перерахування сум грошових коштів фінансування передбачених розділом 3 договору. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №2808-23 від 28.08.2023, позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] згідно кредитного договору №\~666359. від 24.07.2021 на суму 8226,90 грн. З розрахунку забогованості за Договором про надання споживчого кредиту№\~666359\~від 24.07.2021, видно про те, що відповідач взятих на себе зобов`язань належним чином не виконує, відсотки за користуванням кредиту не сплачує. В зв`язку із чим станом на 28.08.2023 заборгованість відповідача складає 8226,90 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 7195,60 грн, заборгованість за відсотками - 1028,30 грн. 31.07.2024 ТОВ "Діджи Фінанс" було направлено досудову вимогу відповідачу про те, що 28.08.2023 відбулось відступлення прав вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №\~666359 від 24.07.2021 до ТОВ "Діджи Фінанс", яке в свою чергу стало новим кредитором та має право вимагати від [PERSON] погашення кредитної заборгованості згідно з Договором про надання споживчого кредиту "Діджи\~Фінанс" у розмірі 8226,90 грн. Всупереч умовам кредитного договору, а також вимог ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач [PERSON] своїх зобов`язань не виконала, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вирішуючи спір суд виходить з таких мотивів та норм права. Суд встановив, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування", договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію". У ході\~розгляду справи\~суд з`ясував,\~що 24.07.2021 відповідачем [PERSON] було подано Заяву-анкету на кредит №\~666359. Дана заява знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті URL: https://sloncredit.ua/. Таким чином,\~24.07.2021\~ [PERSON] \~уклалаДоговір про надання споживчого кредиту №\~666359, який містить її анкетні дані. Підписанням договору відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма його істотними умовами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Крім того, сторони узгодили в письмовій формі графік платежів, що становить додаток № 1 до укладеного між сторонами договору №\~666359 від 24.07.2021. Відповідач [PERSON] \~підписала паспорт\~споживчого кредиту,\~в якому зазначено основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту тощо. ТОВ "Слон Кредит" виконало свої зобов`язання за кредитним договором і здійснило переказ коштів відповідачу [PERSON] у розмірі 10\~000,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням № 6714 від 24.07.2021. Вказана квитанція містить всі необхідні реквізити електронного розрахункового документа: дату і номер; назву, код платника; код банку платника; код банку одержувача та номер його рахунку; суми цифрами; призначення платежу, що відповідає вимогам чинного законодавства. Таким чином, порядок видачі коштів в безготівковій формі первинним кредитором не порушено. Відтак, відповідач, в процесі оформлення кредиту, надала дані своєї банківської картки, на яку пізніше отримав кошти від ТОВ "Слон Кредит". Позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] згідно кредитного договору №\~666359 від 24.07.2021 на суму 8226,90 грн на підставі договору факторингу №2808-23 від 28.08.2023. Відповідач [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 28.08.2023 складає 8226,90\~грн. Добровільно таку заборгованість відповідач не погасила. Будь-яких доказів на спростування вказаного розрахунку заборгованості відповідачем не надано, а відтак суд такий приймає до уваги. Відступлення права вимог ТОВ "Слон Кредит" щодо відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ "Діджи Фінанс" відповідає вимогам п.1 ч.1 ст. 512 та 513 ЦК України. Отже, позивач, який набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] згідно з указаним кредитним договором, має право вимагати виконання відповідачем, як боржником, зобов`язання щодо повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та відсотків. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивач ТзОВ "Діджи\~Фінанс" надав суду належні, допустимі та достатні докази на підтвердження позовних вимог. Враховуючи те, що суд встановив факт укладення кредитного договору, отримання відповідачем коштів за цими\~договоромта факт їх неповернення відповідачем у відповідності до\~умов вказаних\~у договорі\~та у\~строки визначені\~сторонами, а також доведено, що відповідач була повідомлений про умови кредитування, то суд дійшов висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитним договором. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, відображає наявність обгрунтованої заборгованості і доказів зворотного відповідач суду не надав. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів обставини, на які він посилався як на підставу в частині своїх вимог до відповідача [PERSON] , такі не спростовані відповідачем, доказів належного виконання ним кредитного Договору щодо повернення отриманих кредитних коштів, відсотків та комісії суду не подав, а тому суд дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Розподіл судових витрат. Судові витрати в цій справі, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, складаються з судового збору та витрат на професійну правову допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Враховуючи те,\~що позов\~задоволено повністю,\~тому з\~відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати в розмірі 2422,40 грн. Щодо витрат на професійну правову допомогу, то в позовній заяві позивач просив стягнути такі з відповідача в розмірі 6000 грн. Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. 01.01.2025 між ТОВ "Діджи\~Фінанста адвокатом Лівак І.М. укладено Договір №\~42649746 про надання правової допомоги. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України). Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат, їхню пропорційність до предмета спору, а також виходить з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Отже, суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт. Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 (справа № 904/4507/18) вказує на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). На підтвердження розміру понесених судових витрат на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн представник позивача подав такі докази: 1. Договір №42649746 про надання правової допомоги від 01.01.2025; 2. Додаткову угоду від 30.05.2025 № 666359 до Договору №42649746 про надання правової допомоги від 01.01.2025; 3.\~Акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 30.05.2025 згідно з яким вказано послуги за правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів позивача в сумі 2250,00 грн (1,5 год); складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості - в сумі 3000,00\~грн (3 год); формування додатків до позовної заяви (письмові докази) в сумі 750,00\~грн (1\~год); 3. Детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом від 30.05.2025; 4. Копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВЛ №841. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги рівень складності та категорію справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), суд,

Outcome: approved