Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] ( [INFO] ; РНОКПП - [NUMBER] ) у розмірі 1/6 (однієї шостої) від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовною заявою і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , шести років, тобто до [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони почали проживати однією сім`єю з грудня 2020 року. У них народилась спільна дитина - донька [PERSON] , [INFO] . 10.01.2023 сторони уклали шлюб, який на теперішній час не розірваний, однак, фактично з квітня 2025 року проживають окремо. Позивач зазначає, що дитина постійно хворіє, що підтверджується численними листами огляду пацієнта і консультативними висновками. Крім того, дитина [PERSON] в КНП «Міська дитяча поліклініка № 7» ХМР, перебуває на диспансерному обліку і потребує догляду [PERSON] , що підтверджується висновком ЛКК № 03 від 07.01.2025 і довідкою про потребу дитини (дитини з інвалідністю) у домашньому догляді № 03 від 07.01.2025, які видані КНП «Міська дитяча поліклініка № 7» ХМР. Термін дії довідки - до 08.08.2025. Позивач є військовослужбовцем Збройних Сил України, перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] Національної гвардії України з жовтня 2018 року по теперішній час. З 13.04.2021 [PERSON] перебуває спочатку у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а потім - у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку. Термін соціальної відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку продовжується на кожні півроку на підставі відповідної довідки закладу охорони здоров`я про потребу дитини (дитини з інвалідністю) у домашньому догляді. Дитина проживає разом із матір`ю. Дочка потребує постійного догляду, тому позивач не має змоги працювати. Враховуючи, що відповідач є особою працездатного віку, є військовослужбовцем Збройних Сил України і є здатним сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною шести років, позивач вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача, на утримання позивача, аліментів у розмірі 1/6 від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , шести років, тобто до [INFO] , у зв`язку з чим звернулась до суду. Ухвалою суду від 11.06.2025 провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 22.08.2025 від позивача надійшли додаткові письмові пояснення, в яких [PERSON] зазначила про розвиток подружніх стосунків з відповідачем, вказавши про своє скрутне матеріальне становище, пов`язане з постійним піклуванням про здоров`я дитини. 25.08.2025 від представника позивача адвоката Шумейка Я.В. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, які підтверджують, що позивачу продовжена соціальна відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку з 10.08.2025 по [INFO] . Разом з цим, позивачу відмовлено в отриманні державної допомоги сім`ям з дітьми, оскільки вона перебуває в зареєстрованому шлюбі. Долучені докази того, що відповідач, як власник автомобіля «Lexus», має змогу витрачати значні кошти на його обслуговування, тоді як належної матеріальної підтримки позивачу та дочці не надає. 26.08.2025 представником відповідача, адвокатом Скоромною І.М. надані заперечення на клопотання представника позивача, в яких зазначає, що твердження сторони позивача про відсутність фінансової допомоги є безпідставними, а позивач намагається отримати необґрунтовану матеріальну вигоду, при цьому дитина є здоровою та не потребує особливих витрат, які б виходили за межі вже наданого забезпечення. Зазначено, що обов`язок відповідача щодо належного утримання дитини виконується у повному обсязі, а вимоги позивача щодо утримання її особисто вважає такими, що суперечить положенням закону. 27.08.2025 представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовної заяви, посилаючись на те, що хвороби дитини, які має дочка сторін, є типовими дитячими недугами, що зустрічаються у більшості малолітніх дітей (наприклад, застудні та інфекційні захворювання, тощо) і не можуть вважатися тяжкими чи хронічними, та не свідчать про наявність особливих медичних потреб чи стану здоров`я, який об`єктивно вимагає додаткового фінансового забезпечення. Позивач не надала суду належних та допустимих доказів, передбачених процесуальним законом: відсутні офіційні медичні висновки, рентгени, результати аналізів, довідки або експертні заключення лікарів, які б підтверджували наявність у дитини тяжких або хронічних захворювань. Таким чином, твердження позивача ґрунтуються виключно на її особистих суб`єктивних поясненнях, якими вона фактично видає звичайні дитячі захворювання за «тяжкі діагнози» з метою створення формальних підстав для стягнення аліментів відповідно до ст. 84 СК України. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позовної заяви, посилаючись на підстави, викладені вище в позовній заяві, просив задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, спираючись на підстави, викладені вище у відзиві на позовну заяву. Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом серія [NUMBER] , виданим Основ`янсько-Слобідським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 10.01.2023, актовий запис № 10. (а.с. 42) Шлюб між позивачем та відповідачем не розірвано. Сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, видане повторно 06.04.2023 Основ`янсько-Слобідським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції серія [NUMBER] . Батьками дитини зазначені сторони по справі. (а.с. 41) Факт проживання малолітньої дитини з позивачем підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 14.07.2025 № 6315-5003734578 і довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 14.07.2025 № 6315 5003734576 за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 115) За судовим наказом, виданим 11.06.2025 Немишлянським районним судом м. Харкова з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду, а саме з 09.06.2025 і до досягнення дитиною повноліття.(а.с. 186) Також встановлено, що на підставі постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 22 червня 2023 року з [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] починаючи з 27.12.2022 року в розмірі 1/6 з усіх доходів. Крім того, з 2020 року з відповідачем проживає син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актом обстеження умов проживання від 23.11.2020, складеного спеціалістами ССД по Немишлянському району ДССД ХМР. (а.с.158) Малолітня дочка сторін, [PERSON] , перебуває на диспансерному обліку в КНП «Міська дитяча поліклініка № 7» ХМР, що підтверджується висновком ЛКК № 159 від 09.08.2025. (а.с. 114) Згідно з довідкою № 159 (форма № 080-1/о) про потребу дитини (дитини з інвалідністю) у домашньому догляді, виданої КНП «Міська дитяча поліклініка № 7» ХМР, захворювання на яке хворіє дитина [PERSON] , [INFO] - код за МКХ зазначені Q.50, G.93.9, M.21.0. Термін дії довідки до 08.02.2026. (а.с. 114 зворот) Статтею 51 Конституції України та ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років (ч. 3 ст. 84 СК України) Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі. У ч. 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Порядок заповнення форми первинної облікової документації № 080-1/о «Довідка про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді» (далі - форма № 080-1/о) визначає Інструкція щодо заповнення форми первинної облікової документації № 080-1/о «Довідка про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді». Форма № 080-1/о надається для дитини (дитини-інваліда), яка потребує домашнього догляду, одному з батьків, усиновителю, опікуну, піклувальнику дитини-інваліда, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, у відпустці без збереження заробітної плати та фактично здійснюють догляд за дитиною-інвалідом, у разі якщо дитина-інвалід потребує домашнього догляду, на підставі рішення лікарсько-консультативної комісії для звернення до органів праці та соціального захисту населення за отриманням надбавки на догляд за дитиною-інвалідом відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» та жінці, батькові, бабці, дідові чи іншим родичам, які фактично доглядають за дитиною, для надання відпустки без збереження заробітної плати. Форма № 080-1/о надається закладами охорони здоров`я незалежно від форм власності та підпорядкування на підставі рішення лікарсько-консультативної комісії (далі - ЛКК). Строк дії довідки встановлюється індивідуально з урахуванням захворювання, його перебігу, ефективності протирецидивних та реабілітаційних заходів і становить не менше 6 місяців. 21 листопада 2013 року постановою Кабінету Міністрів України затверджено положення про лікарсько-консультативну комісію. Це Положення визначає механізм проведення медико-соціальної експертизи хворих, що не досягли повноліття, і потерпілих від нещасного випадку на виробництві дітей віком від 15 до 18 років, дітей з інвалідністю (далі - діти) з метою встановлення ступеня обмеження життєдіяльності під час взаємодії із зовнішнім середовищем та часу настання інвалідності. Лікарсько-консультативні комісії (далі - комісії) функціонують у закладах охорони здоров`я Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій. Утворюються в установленому порядку такі комісії: центральна комісія Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, центральні обласні, центральні міські у мм. Києві та Севастополі (далі - центральні комісії), міські, районні, міжрайонні, районні в містах комісії. Центральні комісії утворюються за рішенням Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій. Висновки комісії, реабілітаційні заходи, визначені в індивідуальній програмі реабілітації дитини з інвалідністю, обов`язкові для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, реабілітаційними установами, іншими підприємствами, установами та організаціями, в яких навчаються або перебувають діти. Відповідно до п. 13 цього Порядку класифікація, що використовується комісією під час проведення медико-соціальної експертизи дітей, визначає основні види порушень функцій організму дитини, зумовлені захворюваннями, травмами (їх наслідками) та/або вродженими вадами, і ступінь їх вираження. За п. 14 Порядку основними видами порушень функцій організму є: порушення психічних функцій (сприйняття, уваги, пам`яті, мислення, інтелекту, емоцій, волі, свідомості, поведінки, психомоторних функцій); порушення мови і мовних функцій (усної та письмової, вербальної і невербальної мови, порушення голосоутворення та інше); порушення сенсорних функцій (зору, слуху, нюху, дотику, тактильної, больової, температурної та інших видів чутливості); порушення статодинамічної функції (рухових функцій голови, тулуба, кінцівок, статики, координації рухів); порушення функцій кровообігу, дихання, травлення, виділення, кровотворення, обміну речовин і енергії, внутрішньої секреції, імунітету; порушення, зумовлені фізичним каліцтвом (деформація обличчя, голови, тулуба, кінцівок, що призводить до зовнішньої потворності, аномальні отвори шлунково-кишкового, сечовидільного, дихального трактів, порушення розмірів тіла). Як вбачається з медичної довідки №159 від 21.07.2025 (форма №080-1/о), виданої КНП «Міська дитяча поліклініка № 7» ХМР, [PERSON] , [INFO] за станом здоров`я потребує домашнього догляду з 09.08.2025. Довідка дійсна до 08.02.2026. У цій довідці зазначено також захворювання, яким хворіє дитина, що є за кодом МКХ: Q.50, G.93.9, M.21.0. За Міжнародною класифікацією хвороб діагноз Q.50 - «вроджені вади розвитку яєчників, фаллопієвих труб та широких зв`язок»; G.93.9 - «пневмоторакс неуточнений»; M.21.0 - «Вальгусна деформація, не класифікована в інших рубриках». Також позивачем надані листи огляду пацієнта від 30.01.2024, 06.03.2024, 11.03.2024, 02.04.2024, 07.05.2024, 12.09.2024, 30.10.2024, 17.12.2024, 29.03.2025, де зазначені діагнози, пов`язані із запаленням верхніх дихальних шляхів, гострий бронхіт, риносинусит. (а.с. 20-24) Однак, в зазначених медичних документах не вказано, що дитина сторін має вади фізичного або психічного розвитку, а відповідний медичний висновок із прямою вказівкою на конкретні вади, в матеріалах справи відсутній. Наявність у дитини сторін частих захворювань може бути підставою в порядку ст. 185 СК України для стягнення додаткових витрат на дитину, що викликані хворобою дитини, проте не є підставою для стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною шестирічного віку в розумінні ст. 84 СК України. Враховуючи викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, які б поза розумним сумнівом вказували на те, що у дитини наявні вади фізичного або психічного розвитку, та дитина, в зв`язку з цим, потребує постійного догляду матері, а тому в даному випадку відсутні підстави, передбачені ч. 3 ст. 84 СК України, які дають право позивачу на її утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років, в зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити, за недоведеністю. Разом із цим, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84). Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed