Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

У вересні 2025 року АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Філії «ВП «Хмельницька атомна електрична станція» звернулося до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги у розмірі 4888,13 грн, яка виникла за період з 01 березня 2023 року по 31 жовтня 2024 року, а також просив стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 377,70 грн, та 3 % річних у розмірі 77,96 грн, а також стягнути з відповідача на користь позивачу судовий збір. В обґрунтування позову зазначається, що 09 жовтня 2015 року між сторонами було укладено договір № 86/16122/63-124-SD-15-03888 про надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і централізованого водовідведення. Відповідно до умов договору позивач зобов`язався постачати відповідачу вчасно та відповідної якості зазначені послуги, а останній зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав та не сплачував у повному обсязі та у встановлені строки за надані позивачем комунальні послуги, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість перед позивачем станом на 30 червня 2025 року у розмірі 4888,13 грн, яка виникла за період з 01 березня 2023 року по 31 жовтня 2024 року. Також відповідачу, за виключенням періоду з 24.02.2022 по 01.01.2024, нараховані 77,96 грн - 3% річних та 377,70 грн - інфляційних втрат. З огляду на викладене позивач просив стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості у загальному розмірі 5343,79 грн та судовий збір у розмірі 3028,00 грн. В судовому засіданні представник позивача Мазур В. І. викладені у позовній заяві обставини та позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач, який про час, місце та дату судового засідання повідомлений відповідно до вимог ЦПК України, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив, будь-які заяви чи клопотання суду не надав. Заслухавши предстваника позивача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 жовтня 2015 року між сторонами було укладено договір № 86/16122/63-124-SD-15-03888 про надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до умов договору позивач зобов`язався постачати відповідачу вчасно та відповідної якості зазначені послуги, а останнвй зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інше не визначено договором. Споживач зобов`язаний оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені договором Споживач несе відповідальність за невиконання умов договору. Договір укладається строком на один рік. Якщо до закінчення зазначеного строку жодна зі сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на один рік (а. с. 9-10). Відповідно до інформації, яка надана Відділом адміністративних послуг Виконавчого комітету Нетішинської міської ради 29.09.2025 за № 888/ЕП, [PERSON] , [INFO] , 29 листопада 2005 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а знятий з реєстрації за вказаною адресою 28 травня 2025 року на підставі рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області № 679/1102/24 від 02.10.2024 (а. с. 28). З листа Виконавчого комітету Нетішинської міської ради за № 32/01-29-2851/2025 від 08 липня 2025 року вбачається, що кімната [ADDRESS] належить до комунальної власності Нетішнської міської територіальної громади, а відповідачу [PERSON] 07 вересня 2005 року було видано ордер на житло приміщення № 1475, який останньому було надано право на зайняття ліжко-місця у вказаній вище кімнаті (а. с. 12). Із довідки про стан заборгованості [PERSON] вбачається, що останній має заборгованість перед позивачем за спожиті комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] , за період з 01 березня 2023 року по 31 жовтня 2024 року у розмірі 4888,13 грн (а. с. 13). Також позивачем були надані суду розрахунки (з якими суд погоджується) інфляційних втрат за весь час прострочки, що становлять 377,70 грн, а також 3% річних від простроченої суми, що склали 77,96 грн (а. с. 14-15). Предметом спору (зміст спірних правовідносин) у справі є стягнення заборгованості за послугами тепло- та водопостачання. Відповідно до ст.ст. 67, 68, 162 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно з п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (ч.ч. 1, 3 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). До комунальних послуг відносяться зокрема наступні послуги: з постачання теплової енергії; з постачання гарячої води; з централізованого водопостачання; з централізованого водовідведення (ст.ст. 21-24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ч. 1. ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як зазначається у ст.ст. 530, 610, 629 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що відповідач, маючи зобов`язання з оплати комунальних послуг, припустився порушення умов укладеного між сторонами договору щодо своєчасного внесення оплати за спожиті комунальні послуги, внаслідок чого за ним утворилася зазначена заборгованість. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність обставин щодо невиконання відповідачем зобов`язань щодо оплати комунальних послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які надані йому позивачем за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим відповідно до вимог наведеного чинного законодавства позивач вправі пред`являти до відповідача вимоги про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги, стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суду не надав, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за вищесказаним договором за спожиті комунальні послуги у розмірі 4888,13 грн, яка виникла за період з 01 березня 2023 року по 31 жовтня 2024 року, інфляційні втрати у розмірі 377,70 грн, та 3 % річних у розмірі 77,96 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених ним судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved