Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] в якому просить визнати за ним право власності на частки земельної ділянки для ведення товарного сількогосподарського виробництва, загальною площею 3,3603 га, яка розташована на території колишньої Северинівської сільської ради (Миколаївська територіальна громада) Сумського району Сумської області в порядку спадкування після [PERSON] . Свою заяву мотивує тим, що [PERSON] на підставі Державного акту на право власності належала земельна ділянка площею 3,3603 га з кадастровим номером 5924786900110020001, яка розташована на території колишньої Северинівської сільської ради (Миколаївська територіальна громада) Сумського району Сумської області із цільовим призначенням для ведення товарного сількогосподарського виробництва. [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , відповідно до рішення Сумського районного суду Сумської області від 13 грудня 2024 року. Відповідно до рішення Сумського районного суду Сумської області від 12 травня 2021 року встановлено факт, що позивач [PERSON] є двоюрідним племінником [PERSON] і за ним визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на спадкового майна, зокрема на земельні ділянки. Проте, на земельну ділянку площею 3,3603 га з кадастровим номером 5924786900110020001, яка розташована на території колишньої Северинівської сільської ради (Миколаївська територіальна громада) Сумського району Сумської області із цільовим призначенням для ведення товарного сількогосподарського виробництва позивач позбавлений можливості оформити спадкові права, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились про час і місце розгляду повідомлені належним чином. Представник позивача надав суду заяву, в якій просив справу слухати у їх відсутність, просив позов задоволити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась про час і місце розгляду повідомлена належним чином. Представник Миколаївської територіальної громади Сумського району Сумської області заперечував проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи тим, що [PERSON] померла в 1996 році, а державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий лише в 2002 році, рішення про передачу земельної ділянки було прийнято в 2001 році. Отже вважає, що у [PERSON] за життя не виникло право власності на спірну земельну ділянку Завідувач Сумської районної державної нотаріальної контори Блошенко В.І. направила суду заяву, в якій просила справу слухати у без участі представника Сумської райдержноткантори. Суд, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Сумського районного суду Сумської області від 12 травня 2021 року було встановлено , що [PERSON] є двоюрідною тіткою [PERSON] та за останнім визнано право власності на частини земельних ділянок в порядку спадкування за законом після її смерті. Згідно рішення після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа 09 січня 2007 року за заявами [PERSON] та [PERSON] . На користь [PERSON] відмовилось троє спадкоємців за законом 5 черги та 4 ступеня споріднення (а.с. 6-9) Відповідно до рішення Сумського районного суду Сумської області від 13 грудня 2024 року встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] за її матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном ( а.с. 10-11) Згідно Державного акту серії СМ № 144999 від 02 грудня 2002 року [PERSON] на підставі рішення ХVІІІ сесії ХХІІІ скликання Северинівської сільської ради від 05 жовтня 2001 року є власницею земельної ділянки площею 3,3603 га з кадастровим номером 5924786900110020001, яка розташована на території колишньої Северинівської сільської ради (Миколаївська територіальна громада) Сумського району Сумської області із цільовим призначенням для ведення товарного сількогосподарського виробництва (а .с. 12) Відповідно до Постанови Сумської \~районної державної\~нотаріальної \~контори від 16 квітня 2025 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частки земельної ділянки площею 3,3603 га з кадастровим номером 5924786900110020001, яка розташована на території колишньої Северинівської сільської ради (Миколаївська територіальна громада) Сумського району Сумської області із цільовим призначенням для ведення товарного сількогосподарського виробництва ( а.с. 14-15) Судом досліджена спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] № 7//2007 (а.с. 26-53) Статтею 1216 ЦК України\~передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~статті 1217 ЦК України\~передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.\~Статтею 1218 ЦК України\~визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~Відповідно до частини 1\~статті 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно до роз`яснень, викладених у пункті 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7\~(Із змінами, внесеними згідно з\~постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», вбачається , що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю (пункт 17 розділу\~ХПерехідні положення ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами\~ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 11\~Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року\~, вбачається, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин\~Земельного кодексу України 1990 року\~(561-12),\~Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям"\~та відповідні норми\~ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17\~Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року\~сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно пункту «г» ч. 1\~ст. 81 ЗК України\~громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.\~ Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3\~ст. 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1\~ст. 1225 ЦК України.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до\~ст. 1216 ЦК\~не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія\~\~п. 1\~розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.\~ На підставі абз. 2 п. 1\~розділу X «Перехідні положення» ЗК України\~рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до\~Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок»\~(втратив чинність на підставі\~Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п. 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із\~Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до\~Декрету Кабінету Міністрів України від\~\~26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок»,до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Враховуючи те, що [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай), а [PERSON] після її смерті прийняла спадщину, наявні усі підстави для визнання за позивачем [PERSON] право власності на земельної ділянки площею 3,3603 га з кадастровим номером 5924786900110020001, яка розташована на території колишньої Северинівської сільської ради (Миколаївська територіальна громада) Сумського району Сумської області із цільовим призначенням для ведення товарного сількогосподарського виробництва, який є спадкоємицем після смерті [PERSON] . \~\~\~\~

Outcome: approved