Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 12.05.2025 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів, звільнення від стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона та відповідач є батьками [PERSON] , 2005 року народження. В 2016 році суд ухвалив рішення, яким стягнув з неї аліменти на користь [PERSON] , на утримання сина [PERSON] у розмірі 727,50 грн. щомісячно. В 2025 році вона дізналась, що має заборгованість за аліментами в сумі 98 739,28 грн. Вона не погоджується з тим, що відповідач утримує сина, а вона зобов`язана сплачувати йому аліменти. З 2013 по 2021 рік [PERSON] навчався в інтернаті Світанок. У батьківських зборах брали участь як батько так і мати. У вільний час від навчання та проживання в інтернаті, син проживав у своїх бабусь, у неї та батька. Весь цей період вона утримувала сина, придбавала йому речі, давала кишенькові гроші. Після завершення навчання, син мешкав у бабусі, з позивачем, матір`ю відповідача, але ніколи не проживав з відповідачем [PERSON] . Оскільки відповідач не приймав більшої участі у триманні сина ніж вона, син не жив з батьком, вважає, що він не має права на одержання грошової суми, визначеної виконавчою службою. Просить суд: -припинити стягнення аліментів з неї на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] за виконавчим листом №2/337/385/2016 від 30.03.2016 року; -звільнити її від сплати аліментів та від стягнення нарахованої заборгованості по аліментам в межах виконавчого провадження. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити. Пояснила, що просить припинити стягнення аліментів з дня ухвалення рішення у справі. У 2016 році суд ухвалив рішення про стягнення з неї аліментів, вона брала участь у розгляді справи, рішення суду не оскаржувала, оскільки у неї не було коштів. В 2017 році вона знайшла роботу, у неї з`явився дохід. Вона не сплачувала аліменти, не вирішувала питання про перегляд рішення, оскільки [PERSON] пообіцяв, що не буде подавати його на виконання. З 2017 року син став проживати разом з нею по 2022 рік. Далі син жив з бабусею в Німеччині. Потім повернувся у 2022 році та жив у неї, у своїх бабусь, жив у батька. Пояснила, що платила відповідачу аліменти протягом 5-6 місяців. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) просив суд проводити судове засідання за його відсутності. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 19.05.2025 року суддя залишив позовну заяву без розгляду. 30.05.2025 року суддя відкрив у справі спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 06.12.2008 року. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . 29.03.2016 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя ухвалив рішення, яким задовольнив частково позов [PERSON] та стягнув на його користь з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в сумі 727,50 грн. щомісяця з 20.01.2016 року до повноліття дитини ( [INFO] ). [PERSON] брала участь у розгляді справи, рішення суду не оскаржувала, воно набрало законної сили 09.04.2016 року. Рішення суду перебуває на виконанні у Хортицькому ВДВС у м. Запоріжжі. 19.03.2025 року державний виконавець звернула стягнення на доходи боржника [PERSON] . У постанові вказано, що борг на дату повноліття дитини [INFO] складає 98 739,28 грн. За інформацією Запорізької школи-інтернату «Світанок» від 05.05.2025 року, [PERSON] 2005 року народження, навчався у школі-інтернаті з 26.09.2013 по 23.06.2021 року, знаходився на повному державному забезпеченні, на цілодобовому перебуванні з понеділка по п`ятницю. У вільні дні проживав у родичів. На батьківські збори приходили як батько так і матір. Більше всього уваги приділяли бабусі. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою позивачки, їй відомо, що її син [PERSON] протягом 2023-2024 року проживав у свої матері. Під час навчання в інтернаті жив то з матір`ю, то з бабусями. Свідок [PERSON] , матір позивачки, суду пояснила, що онук жив в інтернаті до 2021 року. Приходив на вихідні то до неї, то до матері. До батька також приходив на вихідні, але не часто. З 2016 року онука утримувала [PERSON] . Позивачка давала їй гроші на утримання [PERSON] . В 2016 році [PERSON] суд розглядав справу про стягнення аліментів. Вона давала показання як свідок, що онук жив з батьком, який його повністю утримує, матір ніде не працює, грошей на утримання сина не дає. В 2016 році вона сказала в суді неправду, [PERSON] примусив її так сказати, пообіцяв, що буде утримувати сина. Вона винувата, що дала неправдиві свідчення, готова нести відповідальність. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є подругою [PERSON] . В 2015 році [PERSON] навчався в інтернаті, весь вільний час проводив у бабусі [PERSON] . Дитину утримували матір та бабуся. Батька [PERSON] , вона не знає. Свідок [PERSON] , син сторін у справі, суду пояснив, що з 2 по 9 клас проживав цілодобово в інтернаті. На вихідні його забирали бабусі. В 2016 році батько зловживав алкоголем, бив його. Він уходив до матері. Батько іноді щось йому купував, більше його утримувала матір. За останні 10 років батько іноді давав гроші на проїзд, на дрібні витрати. В 2021 році він почав навчатись в ліцеї. Батько був проти, давав мало грошей. Пояснив, що батько отримував аліменти від матері та давав їх бабусі, а бабуся частково давала йому. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно із частиною четвертою статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до СК України аліменти, одержані на дитину, є її власністю. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами винятково за цільовим призначенням в інтересах дитини. Припинення стягнення аліментів можливе, якщо одержувач аліментів не витрачає отримані ним гроші на дитину. Контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. Припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю і утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача. Згідно ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Частиною восьмою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Мотиви суду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши аргументи сторін по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Позиція позивача [PERSON] полягає у тому, що підстави для стягнення з неї аліментів на користь [PERSON] взагалі були відсутні, в тому числі в 2016 році під час ухвалення рішення суду від 29.03.2016 року. Суд керується принципом «Res judicata», за яким остаточне та обов`язкове до виконання рішення суду не може бути переглянуте повторно лише з метою отримати нове рішення у тій самій справі. Після того, як рішення суду набрало законної сили, воно стає остаточним і обов`язковим для сторін спору. Рішення суду про стягнення аліментів від 29.03.2016 року мотивовано тим, що дитина [PERSON] проживає в школі-інтернаті, на вихідних проживає з батьком, знаходиться на його утриманні. Даний позов про припинення стягнення аліментів [PERSON] обґрунтовує тим, що насправді син під час навчання в інтернаті жив більше з нею, ніж з батьком. Оскільки цим обставинами вже надана оцінка у рішенні від 29.03.2016 року, яке має силу закону, суд не має право поставити висновок суду під сумнів. Суд відхиляє такі аргументи [PERSON] та розглядає її вимоги лише щодо наявності нових обставин, які не були враховані судом під час розгляду справи про стягнення аліментів та можуть бути підставою для припинення їх стягнення та звільнення її від заборгованості. В судовому засіданні допитаний в якості свідка [PERSON] , син сторін по справі, пояснив, що батько давав йому іноді гроші на проїзд, на дрібні витрати. Батько отримував аліменти від матері та передав ці гроші йому через бабусю. Такі пояснення свідка свідчать про те, що насправді [PERSON] утримував матеріально свого сина, що спростовує доводи [PERSON] про те, що це вона утримує сина, а не батько. Пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] суд не бере до уваги, оскільки вони ніяких конкретних фактів суду не повідомили. Також суд критично ставиться до показань свідка [PERSON] , матері позивача, яка є очевидно заінтересованою як близька позивачу особа у результатах вирішення справи. Суд також бере до уваги те, що [PERSON] під час розгляду справи у 2016 про стягнення аліментів та під час розгляду даної справи давала протилежні показання, що ставить під сумнів достовірність її показів. Отже належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав для припинення стягнення аліментів та звільнення позивачки від сплати заборгованості, суду не надано. Крім того, [PERSON] просила суд припинити стягнення аліментів з дня ухвалення рішення. Проте стягнення аліментів припинилось у 2023 році у зв`язку із досягненням сином повноліття. Тому правових підстав припиняти стягнення аліментів немає, оскільки вони вже припинились за законом. У зв`язку із цим, суд прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог, тому відмовляє у їх задоволенні. Судові витрати. Суд залишає судові витрати за позивачем, оскільки у задоволенні позову відмовлено.

Outcome: dismissed