Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі Відповідач), у якому прохав визнати відповідача таким, що не прийняв спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову Позивач зазначив, що [INFO] помер [PERSON] , який є його батьком. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок та легковий автомобіль. Упродовж шести місяців із дня відкриття спадщини Позивач подав до Мирноградської державної нотаріальної контори заяву про прийняття даної спадщини. 10 серпня 2024 року нотаріус відмовилася видати свідоцтво про право на спадщину Позивачу без врахування частки Відповідача. Постанова нотаріуса вмотивована тим, що згідно із довідкою №2033 від 25.03.2024 відділу ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Мирноградської міської ради, разом із спадкодавцем зареєстровані Позивач та Відповідач. Однак, на час смерті Відповідач фактично не проживав із спадкодавцем. Ухвалою суду 16.12.2024 року було здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду 14.02.2025 року закрите підготовче засідання, призначений судовий розгляд справи по суті. Позивач та Відповідач у судове засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином. До суду подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. У силу приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , яке видане 22.01.2024 виконавчим комітетом Мирноградської міської ради, актовий запис №35. [PERSON] є батьком Позивача [INFO] , про що вказано у свідоцтві про народження від 21.09.1976 та батьком Відповідача [INFO] , про що вказано у свідоцтві про народження від 13.08.2024 (видане повторно). 03 квітня 2024 року здійснена реєстрація спадкової справи у Спадковому реєстрі після смерті [PERSON] . Постановою від 10.08.2024 державного нотаріуса Мирноградської державної нотаріальної контори Свиридової А.В. відмовлено Позивачу у вчиненні нотаріальних дій - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та мотоцикл, що належали померлому [PERSON] . Згідно із довідкою №2033 від 25.03.2024 відділу ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Мирноградської міської ради, разом із спадкодавцем зареєстровані Позивач із 30.06.2005 року по час видачі довідки та Відповідач із 11.01.2002 року по час видачі довідки. Відповідно до Акту фактичних обставин не проживання особи, що зареєстрована від 13.08.2024 року, засвідчено представником комітету органів самоорганізації населення Мирноградської міської територіальної громади Бєлянкіною О.М., [PERSON] , [PERSON] той факт, що Відповідач із 2014 року не проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно із паспортними даними Відповідача, останній отримав паспорт громадянина рф 29.07.2020 Відповідно до статей\~1216,\~1217 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами\~статті 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина 1 та 2статті 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1\~статті 1268 ЦК України). Малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка) (ч.1\~ст. 1241 ЦК України). За змістом частини третьої\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої\~статті 1269ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша\~статті 1270 ЦК України). Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої\~статті 1268ЦК України\~є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця. Статтею 29ЦК України\~встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Положення\~статті 29 ЦК України\~не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Право на вибір місця проживання закріплено у\~статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо). Відповідно до\~статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом. Згідно із статтями\~12\~,81ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша\~статті 76 ЦПК України). Відповідно до\~статті 89ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено і не спростовано матеріалами справи, що на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , будинок [ADDRESS] , не був постійним місцем проживання Відповідача. Натомість, Відповідач набув громадянство російської федерації. Факт звернення Відповідача у визначений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом судом не встановленою. Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18) вказав, що частина третя статті 1268\~ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша\~статті 1272 ЦК України). За таких обставин, суд дійшов висновку, що Відповідач не проживав разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] на час відкриття спадщини, за адресою: будинок [ADDRESS] , а відтак, є та таким, що не прийняв спадщину після його смерті. Тому, позовні вимоги Позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України із Відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved