Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

[PERSON] через систему «Електронний суд» звернулася до Городнянського районного суду Чернігівської області із позовом до [PERSON] , в якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 21 березня 2018 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 55. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що з 21.03.2018 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою. Підставою для розірвання шлюбу позивачка зазначила відсутність між нею та відповідачем взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. З 2022 року сторони як подружжя не проживають та не ведуть спільного господарства. Примирення між ними неможливе. Подальше збереження шлюбу неможливе, а тому позивачка вирішила розірвати шлюб. Ухвалою судді 12 вересня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. 25.09.2025 через систему «Електронний суд» позивачка подала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі, позов просила задовольнити. Також позивачка не заперечувала щодо заочного розгляду справи (а. с. 23-24). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. 30.09.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову, строк на примирення просить не надавати. (а. с. 20-21) Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Заяви сторін з проханням розглянути справу за їх відсутності судом задоволені. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки справа слухалась за відсутності всіх учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази та вивчивши матеріали справи, з`ясувавши позицію сторін по суті заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені доказами, зібраними по справі, виходячи з наступного. З дослідженої у судовому засіданні копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] установлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21\~березня 2018 року, про що Лівобережним районним\~у місті\~Маріуполі відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Донецькій області зроблено відповідний актовий запис № 55. Після укладення шлюбу прізвища подружжя: « [PERSON] », « [PERSON] » (а. с. 12). Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] установлено, що [PERSON] народився [INFO] у м. Маріуполь Донецької області, його батьками значаться: [PERSON] , [PERSON] (а. с. 11). Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до приписів ст. 37 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб є правозгідним. Згідно із ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. У ст. 110 СК України закріплено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до статті 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до статті 10 Цивільного кодексу України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. З матеріалів позовної заяви вбачається, що подружні відносини сторони припинили, і їх відновлювати позивачка не має наміру, наполягає на розлученні. Відповідач також не заперечує проти розірвання шлюбу. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та інтересам їхньої спільної неповнолітньої дитини, і це має істотне значення, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачкою не заявлено клопотання про зміну її прізвища, то суд приходить до висновку залишити їй прізвище « [PERSON] ». Статтею 141 ЦПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а тому сума судового збору в розмірі 1211,20 грн, яка сплачена позивачкою, підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved