Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

Стислий виклад обставин справи ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулось до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 16 284,60 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.12.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладено кредитний договір №347140561 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора MNV9Y9U7. Відповідно до умов договору ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» надало відповідачці шляхом переказу коштів на платіжну картку № [NUMBER] кредит в розмірі 8 000,00 грн, а позичальниця зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі. 28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого, з урахуванням додаткових угод до нього, первісним кредитором ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до відповідачки за вищевказаним кредитним договором, що підтверджується реєстром прав вимоги № 175 від 05.05.2022. 05.08.2020 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» був укладений договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до якого до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідачки за вказаним кредитним договором, що підтверджується реєстром прав вимоги №9 від 30.05.2023. Згодом, 04.06.2025 ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» уклало з позивачем договір факторингу № 04/06/25-Ю, який за умовами цього договору набув право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 347140561 від 13.12.2021 у розмірі 16 584,60 грн, що підтверджується відомостями з Реєстру боржників №б/н від 04.06.2025. Позикодавець свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідачка кредит та відсотки за кредитом не сплачує, у зв`язку з чим у неї існує заборгованість. Таким чином, [PERSON] станом на момент подання позовної заяви має непогашену заборгованість перед ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» в загальній сумі 16 284,60 грн, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідачки вказану заборгованість за договором та понесені судові витрати. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 20.08.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, запропоновано відповідачці у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову, та витребувано у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію щодо емітування на ім`я [PERSON] платіжної картки, повного номеру рахунка, інформацію про зарахування коштів на картковий рахунок, інформацію про фінансовий номер телефону [PERSON] та інші дані. 10.09.2025, на виконання ухвали суду від 20.08.2025, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надано суду витребувану інформацію, а саме: лист від 31.08.2025 № 20.1.0.0.0/7-250822/62040-БТ про те, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] та додано виписку по цьому рахунку за період з 13.12.2021 по 18.12.2021, яка містить зарахування на суму 8 000,00 грн, а також підтверджено, що номер телефону [NUMBER] є фінансовим номером [PERSON] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в прохальній частині позовної заяви просить розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні визнала факт отримання кредитних коштів в сумі 8 000,00 грн, визнала позовні вимоги в повному обсязі, додатково пояснила суду, що внаслідок розлучення змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] від 17.10.2023 та її паспортом (а.с.125, 126). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що 10.12.2021 [PERSON] ознайомилася з правилами та порядком дій, а також з основними умовами кредитування у ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», які є невід`ємною частиною кредитного договору, й заповнила на офіційному сайті вищевказаного Товариства -www.moneyveo.ua заявку на отримання грошових коштів у кредит, в якій добровільно без примусу чи тиску серед іншого, вказала свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання, яку відправила цього ж дня об 17:50 (а.с.25). Після схвалення поданої заявки кредитодавець згенерував відповідачу електронний кредитний договір та відправив його 13.12.2021 для ознайомлення. Також 13.12.2021 об 09:26:10 [PERSON] було відправлено одноразовий ідентифікатор MNV9Y9U7, який вона ввела об 09:26:44 цього дня, що підтверджується довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (а.с. 33). Таким чином, вказаними вище діями, що відповідають Правилам надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», алгоритму дій ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» стосовно укладання кредитних договорів та Порядку дії споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» 13.12.2021 [PERSON] уклала з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» договір кредитної лінії № 347140561 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора MNV9Y9U7 (а.с.18-24, 26-32). Відповідно до п. 1.1 та п. 1.3 Договору кредитодавець надає відповідачу грошові кошти в розмірі кредитного ліміту на суму 8 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, який має бути повернено до 12.01.2022, а відповідачка зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити відсотки у розмірі та строк встановленому у договорі в повному обсязі. Позичальнику надається Дисконтний період кредитування тривалістю 30 днів від дати отримання першого Траншу протягом якого Позичальник може збільшувати суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах Кредитного ліміту шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути Кредит (п.1.7 та 1.8 договору). Відповідно до п.1.9.3 Договору, якщо Позичальник користуватиметься Кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 766,50 (сімсот шістдесят шість цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 2,10 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 Цивільного кодексу України Сторони домовились, що відкладальною обставиною за цим Договором щодо виникнення у Позичальника зобов`язань по сплаті процентів за Базовою процентною ставкою від дати отримання Кредиту по дату закінчення Дисконтного періоду, є факт продовження користування Кредитом понад строк Дисконтного періоду з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду на умовах п. 1.8. цього Договору. Відповідно до п.1.12.1 Договору, Сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Дисконтного періоду блокує можливість отримання Позичальником нових Траншів за Договором та є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії Кредитної лінії (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах: 1.12.1. зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду. Умови кредитування підтверджуються також паспортом споживчого кредиту (а.с.13-14). 13.12.2021 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» [PERSON] здійснено переказ коштів у сумі 8 000,00 грн, згідно договору №347140561 від 13.12.2021 для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням №f0be8t7d-2b84-42ce-b24a-56dd50e7c79b та довідкою, виданою ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» № 347140561/23052025/Э від 23.05.2025 (а.с.36, 37). Листом від 31.08.2025 № 20.1.0.0.0/7-250822/762040-БТ АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підтверджено, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , а також підтверджено, що номер телефону [NUMBER] є фінансовим номером [PERSON] .. Згідно з випискою за договором б/н по цьому рахунку за період з 13.12.2021 по 18.12.2021, складеною 31.08.2025, зарахування на суму 8 000,00 грн відбулось 13.12.2021 на картку відповідачки. 28 листопада 2018 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали Договір факторингу № 28/1118-01 (а.с. 45-50). Пунктом 2.1. Розділу 2 вищезазначеного Договору факторингу передбачено, що згідно умов Договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу визначено, що під правом вимоги розуміється всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Пунктом 1.2. Договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до Договору, а саме Реєстрах прав вимоги. ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали додаткові угоди № 19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, № 27 від 31.12.2021, № 31 від 31.12.2022, № 32 від 31.12.2023, якими продовжено строк дії договору факторингу до 31 грудня 2024 року (а.с. 50-57). Згідно із пунктом 4.1. договору факторингу, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 175 від 05.05.2022 ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» отримало право вимоги за порядковим номером 9 037 до відповідачки на загальну суму заборгованості за кредитним договором №347140561 від 13.12.2021 на суму 15 991,80 грн, з яких: 8 000,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 7 991,80 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 58-59). В подальшому, 05.08.2020 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 05/0820-01 (а.с.61-66). Предметом даного Договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. При цьому, право вимоги від клієнта до фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому в відповідному Додатку договору (п. 4.1. Договору). Згідно з Реєстром прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до Договору факторингу від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідачки на загальну суму 16 284,60 грн, з яких: 8 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 8284,60 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 67-68). 04.06.2025 ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» уклали Договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором № 347140561 від 13.12.2021 на суму 16 284,60 грн, з яких: 8 000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 8 284,60 грн - заборгованість за відсотками, що підтверджується реєстром боржників від 04.06.2025 (а.с. 70-77). Відповідно до розрахунку заборгованості, який видано ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» за кредитним договором № 347140561 від 13.12.2021 у [PERSON] існувала заборгованість на загальну суму 15 991,80 грн. Заборгованість нарахована за період з 13.12.2021 по 05.05.2022. Відповідачкою 12.01.2022, 14.01.2022 та 14.02.2022, 22.02.2022, 02.03.2022 було сплачено частково суму відсотків за користування кредитом, всього 5 513,00 грн (а.с.82-83). Згідно з розрахунком заборгованості, наданим ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 347140561 від 13.12.2021 за період з 05.05.2022 по 11.05.2022 становить 16 284,60 грн, з яких: 8 000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 8 284,60 грн - заборгованість за відсотками (а.с.84). Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитом станом на 25.06.2025 за період з 04.06.2025 по 25.06.2025 заборгованість не змінилась та становить 16 284,60 грн (а.с.85). Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачкою заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Судом встановлено, що між сторонами виникли цивільно-правові зобов`язання на підставі договору кредиту, які регулюються ЦК України. Вирішуючи даний спір суд виходить з таких мотивів та правових норм чинного законодавства. Відповідно статті 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних праві та обов`язків. Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному чи кількох документах (в тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Це кореспондується зі змістом ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами та моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 цього закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ст. 11 зазначеного закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 зазначеного вище закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У частині 1 статті 530 ЦК України зазначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 512 ЦК України регламентує, що кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги (ст. 1084 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність порушення права відповідачкою прав позивача щодо повернення кредитних коштів з огляду на нижчевикладене. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 13.12.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 347140561 у формі електронного документа за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV9Y9U7, на підставі якого кредитор 13.12.2021 перерахував грошові кошти [PERSON] сумі 8 000,00 грн на її банківську карту № [NUMBER] , а Позичальник зобов`язаний повернути кредит та нараховані відсотки за користування ним Кредитодавцю. Отримання відповідачкою кредитних коштів в розмірі 8000,00 грн та їх неповернення на час розгляду справи в суді визнається [PERSON] та підтверджується матеріалами справи. Як вбачається з розрахунку заборгованості, який видано ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» за кредитним договором № 347140561 від 13.12.2021 [PERSON] 12.01.2022 та 14.01.2022 вчиняла дій щодо продовження Дисконтного періоду, шляхом здійснення протягом Дисконтного пільгового періоду оплати нарахованих процентів, продовживши його дію до 14.02.2022. Відповідно до п.1.12.1 Договору, Сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Дисконтного періоду має наслідком продовження строку дії Кредитної лінії (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах: 1.12.1. зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду. Враховуючи, що проценти за користування кредитом нараховувалися в період з 13.12.2021 по 11.05.2022, що з врахуванням терміну дії Дисконтного періоду до 14.02.2022 не перевищує 90 днів, суд вважає, що розрахунки заборгованості за кредитним договором узгоджуються з умовами кредитного договору і не спростовані відповідачкою. Враховуючи те, що у встановленому порядку Кредитний договір, укладений між відповідачкою й первісним кредитором, та договори факторингу не визнані недійсними, а згідно норм ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності указаних правочинів, на переконання суду позивач належним чином підтвердив своє право вимоги до відповідачки за спірним кредитним договором. Оскільки доказів повернення боргу станом на день розгляду справи відповідачкою не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої заборгованості за Кредитним договором № 347140561 від 13.12.2021 в розмірі 16 284,60 грн, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] заявленої заборгованості є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). В даному випадку позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн надано Договір про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025, Протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги, Додаткову угоду № 25770496198 від 05.06.2025 та Акт прийому - передачі наданих послуг від 25.06.2025, який є невід`ємною частиною до цього Договору, на суму 7000,00 грн, свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю Тараненко А.І. (а.с. 86-90). Таким чином, позивач на обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі подав належні та допустимі докази, що описані вище. Визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 13.03.2025 у справі 275/150/22, в якій зазначено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконаних робіт. Суд,

Outcome: approved