Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

29 серпня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 79652624 від 02.05.2024 року у розмірі 13 000,00 грн., а також судові витрати пов`язані з розглядом справи. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02.05.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики № 79652624, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачу грошові кошти у розмірі 13 000,00 грн. строк позики 30 днів (з 02.05.2024 по 31.05.2024), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 1,50 % які нараховуються щоденно га залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 0% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає грн.) У разі порушення позичальником/відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 2,7 % пені на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора [NUMBER], що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». За загальними умовами договору позики позичальник надав [PERSON] у власність грошові кошти шляхом їх перерахування на картковий рахунок відповідача, а відповідач отримав грошові кошти на умовах платності користування та зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договорами. Однак в подальшому відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення наданих йому коштів. 26 червня 2025 р. між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу № 26/06/25 від 26.06.2025 р. відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» за оплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі і до [PERSON] за договором позики №79652624 від 02.05.2024 року. Таким чином, за вказаним договором факторингу до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» перейшло право вимоги за зобов`язаннями [PERSON] по вищевказаному договором позики. Відповідно до реєстру прав вимог від 27.06.2025 року до договору факторингу № 26/06/25 від 26.06.2025 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 13 000, 00 грн., з яких сума заборгованості за основною сумою боргу - 13 000, 00 грн. Оскільки позичальник не виконав свої зобов`язання добровільно, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. 01 вересня 2025 року ухвалою судді Крижопільського суду Вінницької області прийнято справу до свого провадження, відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Вирішено питання витребування доказів. 16 вересня 2025 року із АТ КБ «ПриватБанк» надано до суду витребувані докази. Ухвалою суду від 29 вересня 2025 року розгляд даної справи був відкладено у зв`язку із неявкою відповідачки в судове засідання, поштовий конверт з повісткою повернувся з позначкою: «Адресат відсутній за вказаною адресою». В судове засідання 13 жовтня 2025 року сторони не з`явилися. Представник позивача надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Судові повістки відповідачу направлялися судом на адресу місця реєстрації, яка вказана в Єдиному державному демографічному реєстрі. Враховуючи зазначені обставини суд, зважаючи на зміст заяви позивача, ухвалою від 13 жовтня 2025 року вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, відповідно до положень ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . На підставі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В силу ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено, що 02.05.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики № 79652624, відповідно п. 2 п.п.2.1 за умовами договору позики ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачу грошові кошти у розмірі 13 000,00 грн. строк позики 30 днів дата повернення 31.05.2024 року, із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 1,50 % які нараховуються щоденно га залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 0% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає грн.) У разі порушення позичальником/відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 2,7 % пені на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора [NUMBER], що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу- [INFO] у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Кредитодавець ідентифікував відповідача за посередництвом системи Bank ID НБУ- отримавши від «privatbank» за згодою [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) персональні дані останнього в тому числі електронну адресу на яку в подальшому направлялись оноразові ідентифікатори та встановив, що останній використав/наклав наступні електронні підписи одноразові ідентифікатори, а саме підпис [NUMBER]-02.05.2024 08:23:45, що підтверджується довідкою від 10.07.2025 року вих. 10/07/25-23. Кредитодавець на виконання умов кредитного договору №79652624 від 02.05.2024 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав Відповідачу [PERSON] у власність грошові кошти в розмірі 13 000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Відповідача № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи (ТОВ «ФК Фінекспрес» діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (платіжний інструмент для перерахування коштів на картковий рахунок фізичної особи), так як перерахунок коштів з банківського рахунку Кредитодавця на картковий рахунок фізичної особи технічно неможливий. Наведене вище, підтверджується електронною платіжною інструкцією № b3e8853a 0151-4be3-b39f-e9e3091a2762 від 02.05.2024 року, яка у свою чергу є первинним бухгалтерським документом, що складений та підписаний в електронній формі. (Платіжна інструкція підписана електронно-цифровим підписом платіжної установи № b3e8853a-0151-4be3-b39f-e9e3091a2762 від 02.05.2024 року - додається). Згідно листа №10/07/25-23 від 10.07.2025 року, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» повідомляє та підтверджує, що на банківський рахунок Відповідача на підставі платіжної інструкції № b3e8853a-0151-4be3 b39f-e9e3091a2762 (кошти перераховані за посередництвом платіжної установи) перераховано кошти на виконання умов Договору кредиту №79652624. Згідно довідки № КД-000036602/ТНПП від 10.07.2025 р. ТОВ «ФК Фінекспрес» (платіжна установа), підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код ЄДРПОУ 39861924), відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 р., укладеного між Компанією/ТОВ «ФК ФІНЕКСПРЕС» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції, зокрема 02.05.2024 року, сума 13 000,00 грн. за номером платіжної картки № [NUMBER] , номер платежу b3e8853a-0151-4be3-b39f-e9e3091a2762. Оскільки Компанія не здійснює операцій з готівковими грошима, а переказ коштів здійснюється виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. За загальними умовами договору позики позичальник надав [PERSON] у власність грошові кошти шляхом їх перерахування на картковий рахунок відповідача, а відповідач отримав грошові кошти на умовах платності користування та зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договорами. Однак в подальшому відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення наданих йому коштів. Як вбачається із відповіді № 20.1.0.0.0/7-250903/75483-БТ від 09.09.2025 року, яка надійшла до суду 16.09.2025 року ПАТ КБ «ПриватБанк» повідомляє, що на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] в банку емітовано карту № [NUMBER] (ІВАN [NUMBER] , також надано виписку по рахунку № [NUMBER] за період 02.05.2024 по 05.05.2024. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно зі ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за вказаним кредитним договором. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач суду не надав, не подав будь-яких доказів на спростування користування ним наданими йому банком кредитними коштами, а також не подав будь-яких доказів на спростування наданого банком розрахунку заборгованості. Щодо переходу до нового кредитора ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» прав первісного кредитора у кредитних зобов`язаннях, суд зазначає наступне. Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст. ст. 1080, 1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Згідно з ст. 514, ч.1 ст. 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що 26 червня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу № 26/06/25 від 26.06.2025 р. відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» за оплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі і до [PERSON] за договором позики №79652624 від 02.05.2024 року. Відповідно до реєстру прав вимог від 27.06.2025 року до договору факторингу № 26/06/25 від 26.06.2025 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 13 000,00 грн., з яких сума заборгованості за основною сумою боргу - 13 000,00 грн. Вищезазначені докази, надані позивачем в підтвердження переходу прав вимоги від первісного кредитора до нього, суд визнає достатніми та обґрунтованими, та приходить до висновку, що позивач правомірно набув права вимоги до [PERSON] по Договору позики № 79652624 від 02 травня 2024 року. Таким чином, [PERSON] несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за вищезазначеним договором позики перед новим кредитором ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. В зв`язку з чим виникла у [PERSON] заборгованість за договором позики № 79652624 перед ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» у розмірі 13 000,00 грн.; з яких: 13 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу. Згідно з умовами Кредитних договорів Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Відповідач належним чином зобов`язання по поверненню коштів не виконує. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На день винесення судом рішення, жодного доказу оплати відповідачем на рахунок позивача заборгованості в повному обсязі чи її частини за вищевказаними кредитами, суду не надано. За таких обставин, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з врахуванням засад розумності і справедливості, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 13 000,00 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним та документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч.8. ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Позивачу правничу допомогу надавав адвокат Ткаченко Юлія Олегівна На підтвердження надання професійної правничої допомоги, представником позивача надано: договір про надання правової допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024 року, укладений між ТОВ «Фінпром Маркет» та адвокатським бюро Адвокат «Ткаченко Юлія Олегівна», копію витягу з Акту №16-П приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від «01» листопада 2024 року, згідно якого позивач отримав від адвоката Ткаченко Ю.О. послуги вартістю 3 500,00 грн, платіжну інструкцію за № 579937082.1 від 11.07.2025 року. Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд приходить до висновку що витрати на правничу допомогу є обґрунтованими та підтверджені належними та допустимими доказами, а тому з [PERSON] на корить ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» необхідно стягнути понесені у даній справі витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у розмірі 3500,00 грн. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки даний позов задоволено у повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн. судового збору, сплаченого при подачі даного позову.

Outcome: approved