Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

До суду 23.07.2025 року надійшла позовна заява ТОВ «БОНА ВІТА-БК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, а саме заборгованість в розмірі 15322,55 грн. Позовні вимоги\~обґрунтовано тим,\~що 19.12.2017\~року між\~ТОВ БОНА\~ВІТА-БК\~та [PERSON] \~було укладено\~договір про\~надання послуг\~з управління\~багатоквартирним будинком\~№410076,\~за адресою:\~ [ADDRESS] . Позивач,\~як обслуговуюча\~компанія на\~підставі укладених\~договорів із\~постачальниками комунальних\~послуг забезпечує\~обслуговування,\~експлуатацію та\~поточний ремонт\~будівлі,\~здійснює розрахунки\~коштів,\~необхідних для\~своєчасного проведення\~капітального і\~поточного ремонтів\~та утримання,\~нараховує та\~збирає плату\~за надані\~житлово-комунальні\~послуги із\~співвласників будинку,\~який знаходиться\~за адресою [ADDRESS] . На підставі Акту передачі в експлуатацію будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (будівельна адреса: [ADDRESS] ) був переданий в управління ТОВ БОНА ВІТА-БК. Станом на момент звернення з позовною заявою, загальний розмір заборгованості за вказаною адресою становить 15322, 55 грн. Ухвалою суду від 24.07.2025 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судові засідання 03.09.2025 року та 15.10.2025 року сторони не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання були своєчасно повідомлені належним чином, шляхом направлення судових повісток. Про розгляд справи за його відсутності позивач не заперечував, про що повідомив у позові. Суд вбачає, що станом на 03.09.2025 року та15.10.2025 року відповідач сповіщалась належним чином, шляхом надіслання судових повісток за місцем реєстрації, проте відзиву на позов не подала. На адресу суду повернулись поштові конверти із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч. 8 ст. 178 ЦПК України). Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до наступного. Судом встановлено, що\~19.12.2017 року між ТОВ БОНА ВІТА-БК та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № 410076, за адресою: [ADDRESS] . Позивач, як обслуговуюча компанія на підставі укладених договорів із постачальниками комунальних послуг забезпечує обслуговування, експлуатацію та поточний ремонт будівлі, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, нараховує та збирає плату за надані житлово-комунальні послуги із співвласників будинку, який знаходиться за адресою [ADDRESS] .Станом на момент звернення позивача з позовною заявою 23.07.2025 року, загальний розмір заборгованості становить 15322, 55 грн. На підставі Акту передачі в експлуатацію будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (будівельна адреса: [ADDRESS] ) був переданий в управління ТОВ БОНА ВІТА-БК. Постачальником житлово-комунальних послуг і послуг з утримання будинку і прибудинкової території за адресою:\~ [ADDRESS] , є ТОВ «БОНА ВІТА - БК». З\~01.12.2017 року по 01.04.2025\~року відповідач не здійснював повну оплату за отримані житлово-комунальні послуги, а саме за витрати на адміністратора, опалення, охорона, УБПТ, утримання котельної, утримання СКД, відеонагляд, ТБВ (сміття), розподіл природнього газу, електроенергія, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі\~15322,55 грн., що підтверджується розрахунком. Згідно зі\~ст. 322 ЦК України\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, положення\~ст. 322 ЦК України\~встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо.\~Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, прав володіння, користування та розпорядження майном.\~Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. Управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Управитель багатоквартирного будинку\~це фізична особа-підприємець або юридична особа-суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Відповідно до п. 5 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. У\~ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~вказано, що до житлово-комунальних послуг належать: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. У постанові КЦС ВС від 23.11.2022 у справі № 761/43664/18 вказано, що частиною першою\~ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої\~ст. 7 цього Закону\~споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом п. 5 ч. 2\~ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а тому факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього\~Закону. У ч. 1 ст. 10 Закону вказано, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Згідно з положеннями ст.ст.\~530,\~612,\~625 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~ст.526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша\~ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша\~ст. 80 ЦПК України). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON] становить 15322,55 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги\~ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 2423,00 грн. Стосовно вимоги про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 2000 гривень, суд вважає, такою що не підлягає задоволенню, через відсутність належних та допустимих доказів про надання правових послуг.

Outcome: approved