Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

12 травня 2025 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Моторно (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП. За змістом позову, позивач просив стягнути із Моторно (транспортного) страхового бюро України на його користь 54070 грн. 55 коп., в якості відшкодування завданої матеріальної шкоди за результатами дорожньо-транспортної пригоди; а також стягнути солідарно з Моторно (транспортного) страхового бюро України та [PERSON] на користь [PERSON] 10000 грн. моральної шкоди завданої за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, стягнути солідарно Моторно (транспортного) страхового бюро України та [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27 листопада 2024 року о 10 год. 50 хв. в с. Холопичі по вул. Новій Володимирського району Волинської області відповідач [PERSON] рухаючись з м. Володимир в напрямку м. Луцьк по автодорозі Н22 на автомобілі марки «Шевроле», д.н.з [NUMBER] , не надав перевагу водію [PERSON] , який рухався попереду на транспортному засобі марки «Опель Комбо», д.н.з [NUMBER] , та здійснював поворот ліворуч, здійснив обгін, чим спричинив зіткнення, внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Своїми діями [PERSON] , порушив п.14.2 «б» ПДР України, оскільки не переконався, що водій ТЗ, який рухався попереду тією самою смугою, не подав сигнал про поворот (перестроювання) ліворуч та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. 18 грудня 2024 року постановою Локачинського районного суду Волинської області у справі № 931/879/24 [PERSON] визнано винним, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. Позивач зазначив, що транспортний засіб марки «Шевроле», д.н.з [NUMBER] , яким керував винуватець ДТП [PERSON] на момент настання страхового випадку не був застрахований. Цей факт підтверджується витягом зз сайту МТСБУ, долученим до матеріалів справи. 15 січня 2025 року Волинським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України був наданий висновок експерта №СЕ-19/103-25/362-АВ відповідно до якого експерт прийшов до висновку, що вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Опель Комбо» р.н.з [NUMBER] , 1998 року випуску, VIN код [NUMBER] , внаслідок його пошкодження під час ДТП, станом на дату здійснення ДТП, складає 54070 грн. 55 коп. Таким чином, розмір майнових збитків завданих позивачу складає 54070 грн. 55 коп. Щодо правового обґрунтування підстав стягнення з відповідача МТСБУ матеріальної шкоди зазначають наступне. Основним завданням МТСМБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодування на умовах, передбачених ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ст.41 п.41.1 пп. «а» Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ відшкодовує шкоду за рахунок фонду захисту потерпілих у випадках, якщо транспортний засіб винної особи не був застрахований. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на дату ДТП не була застрахована, обов`язок з відшкодування шкоди покладається на МТСБУ. Позивач керував транспортним засобом «Опель Комбо» на законних підставах, що підтверджується відповідним посвідченням водія та реєстраційним документом. Тому він має право на компенсацію як матеріальної, так і моральної шкоди. Також, позивачу діями відповідача було завдано моральну шкоду. Внаслідок ДТП, що сталася з вини відповідача було пошкоджено власність позивача - засіб використовувався щоденно в його інтересах та інтересах його сімї, у зв`язку з чим позивач тривалий час позбавлений можливості вести звичний спосіб життя, були суттєво порушені його життєві плани, так як, необхідність проведення вимушеного незапланованого ремонту транспортного засобу вимагає значних додаткових зусиль та часу, а тому вважають, що позивач було завдано моральну шкоду, яка з врахуванням обставин справи та тривалості порушеного права, становить 10000 грн., яку просять стягнути з відповідача на користь позивача. Ухвалою суду від 19.05.2025 року відкрито провадження у справі розгляд її постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання, визначено строки для подання заяв по суті справи, призначено судове засідання. 23.06.2025 року представник позивача [PERSON] - адвокат Чечелюк О.Ю. подав заяву про закриття провадження в частині позовних вимог до МТСБУ, оскільки 17 червня 2025 року МТСБУ було здійснено виплату коштів у сумі 37270 грн. 54 коп., в якості відшкодування завданої матеріальної шкоди за результатами ДТП. Ухвалою суду від 07.10.2025 року провадження в частині позовних вимог до Моторного (транспортного) бюро України - закрито. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Чечелюк О.Ю. позов в частині стягнення з відповідача [PERSON] моральної шкоди в розмірі 10000 грн. підтримав повністю, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов про відшкодування завданої моральної шкоди визнав повністю, не заперечував щодо його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріли справи, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] постановою Локачинського районного суду Волинської області від 18.12.2024 визнана винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яке ним було скоєне за наступних обставин: 27.11.2024 року о 10 год. 50 хв. в с.Холопичі по вул. Новій Володимирського району Волинської області рухаючись з м. Володимир в напрямку м. Луцьк, по автодорозі Н22 на автомобілі марки «Шевроле», д.н.з [NUMBER] , не надав перевагу водію [PERSON] , який рухався попереду на транспортному засобі марки «Опель Комбо» д.н.з [NUMBER] , та здійснював поворот ліво,- здійснив обгін, чим спричинив зіткнення. Автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Водії тілесних ушкоджень не отримали, чим порушив п.14.2 «Б» ПДР- водій не переконався, що водій ТЗ, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір (перестроювання) ліворуч. Згідно з частиною першою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ч. 2, 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд погоджується з тим, що в результаті протиправних дій відповідача позивачу спричинено моральну шкоду. Верховний Суд у постанові по справі № 214/7462/20 від 05.12.2022 зазначив, що по своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, може бути: (1) договір особи, що завдала моральної шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; (2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір компенсації моральної шкоди (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц (провадження № 61-18013сво18). Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22). Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61?1132св22). Абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України, у якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення» саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, оскільки вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21). Позивач, заявляючи вимогу про відшкодування моральної шкоди, посилається на те, що внаслідок пошкодження автомобіля, який він використовував для власних потреб, змушений був докласти додаткових зусиль для організації свого життя, внаслідок якого відбулись значні зміни звичайного його укладу, він зазнав душевних страждань, які тривають і на даний час. При визначенні суми відшкодування моральної шкоди суд бере до уваги визнання відповідачем позову. Оцінивши обставини справи в сукупності, а також враховуючи принципи розумності, справедливості та добросовісності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 10000 грн., що, на думку суду, є співмірним із характером та обсягом заподіяних моральних страждань. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову. Інша частина витрат позивача підлягає стягненню з відповідача. Визнання позову відповідачем, відсутність його заперечень щодо понесених позивачем витрат, є підставою для їх стягнення з відповідача в порядку ч.2 ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved