Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

І. Зміст спору Товариство з обмеженою відповідальністю "Санфорд Капітал" в особі представника адвоката Маслюженка М. П. звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12.04.2018 між ПАТ «Ідея банк» та [PERSON] був укладений договір № Z62.22184.003846922. Кредитний договір був підписаний [PERSON] власноручно. Від імені банку договір був підписаний з використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи банку та відтиску печатки банку, відтворених за допомогою технічного пристрою відповідно до публічної оферти АТ «Ідея Банк» від 16.09.2015. Позичальник надав письмову заяву про акцепт вказаної публічної оферти. Позичальнику було надано кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 58435,00 грн. включаючи витрати на страховий платіж, позичальник зобов`язувався одержати кредит та повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами вказаного договору. Відповідно до умов договору кредит надається шляхом зарахування коштів на банківський рахунок позичальника, що відкривається банком. Згідно з договором сторони погодили, що строк кредитування становить 36 місяців з дня підписання договору, тобто до 12.04.2022 включно. Позичальник за користування кредитом сплачує банку річну змінювану процентну ставку, яка на день укладення кредитного договору становить 15.00 % річних. Одночасно з укладенням кредитного договору позичальник уклав з ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя» договір від 12.04.2018 добровільного страхування життя. Розмір страхового внеску за цим договором страхування становить 7621,96 гривень. Вигодонабувачем за цим договором страхування є банк. Після укладення кредитного договору банк свої зобов`язання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок позичальника грошові кошти в сумі 58435,00 грн., з яких було сплачений на рахунок ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя» страховий платіж від імені позичальника, а також відповідними ордерами-розпорядженнями на перерахування коштів. У подальшому позичальник виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами лише частково. Згідно з випискою з рахунку позичальника за весь строк моменту укладення кредитного договору і до моменту звернення з цим позовом позичальник сплатив банку лише 53\~697,99 грн. Останній платіж здійснено 16.08.2019. Строк, на який було надано кредит за договором, сплив 12.04.2022. Після закінчення строку кредиту первісний кредитор не здійснював нарахування процентів за користування кредитними коштами, не нараховував штрафні санкції та комісії. Станом на 12.04.2022 за кредитним договором утворилась заборгованість, яка включає: заборгованість за основним боргом в сумі 46\~963,74 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 22\~896,57 грн, що разом становить 69\~860,31 грн. 16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» був укладений договір факторингу №16/11-23. 29.10.2023 ТОВ "Фінансова компанія "СОНАТІ" уклало з ТОВ "САНФОРД КАПІТАЛ" договір факторингу № 29/12-23. У зв`язку з цим, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» на підставі кредитного договору від 12.04.2018 № Z62.22184.003846922 кошти: 46\~860,31 грн - основна сума боргу, 22\~896,57 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами, а всього 69\~860,31 грн та судові витрати, пов`язані з розглядом справи: 2\~422,40 грн зі сплати судового збору та 7\~200 грн на оплату професійної правничої допомоги адвоката. 27.06.2025 року представник відповідачки [PERSON] адвокат Явтушенко І. В. подала до суду зустрічну позовну заяву, в якій просила зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» здійснити перерахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 12.04.2018 року № Z62.22184.003846922 з огляду на нікчемність пунктів 1.10 та 6 цього договору, зарахувавши суми сплаченої комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 30 221,57 грн. в рахунок погашення тіла кредиту, а також стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «САНФОРД КАПІТАЛ» в користь [PERSON] витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 15 000,00 грн. В ході розгляду справи позивач задовольнив вимоги зустрічного позову, здійснив перерахунок заборгованості відповідача з урахуванням нікчемності пунктів 1.10.та 6 кредитного договору, за наслідками якого остаточно зменшив позовні вимоги за первісним позовом до суми 23 023,92 грн, з яких: тіло кредиту 16 742,17 грн, проценти 6 281,75 грн, які просив стягнути з відповідачки, а також просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» судові витрати: зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 гривень, на оплату послуг поштового зв`язку в сумі відповідно до розрахункового документа про оплату послуг поштового зв`язку; на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 7 200,00 гривень. Сторона відповідачки частково визнає позовні вимоги в розмірі 18 266,13 грн, а саме: 16 130,11 грн заборгованість за тілом кредиту, та 2\~136,02 грн заборгованість за відсотками 2136,02 грн. (6244,30 грн 4108,28 грн. переплати). Також просить стягнути з позивача на користь відповідачки судові витрати: зі сплати судового збору в сумі 968,96 гривень та на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 15 000,00 гривень. ІІ. Позиції сторін В судове засідання належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник позивача Маслюженко М. П. не з`явився. У матерілаах справи міститься заява про здійснення розгляду справи без його участі. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Явтушенко І.В. в судовому засіданні зустрічний позов підтримала у повному обсязі, зменшені позивачем позовні вимоги визнала частково в розмірі 18 266,13 грн, а саме: 16 130,11 грн заборгованість за тілом кредиту, та 2\~136,02 грн заборгованість за відсотками 2136,02 грн. (6244,30 грн 4108,28 грн. переплати) з мотивів, викладених у відзиві на заяву про зменшення позовних вимог. Судові витрати позивача, понесені ним на правничу допомогу просила зменшити до 5000 гривень. Зустрічний позов просила задовольнити у повному обсязі, судові витрати розподілити пропорційно та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 15\~000 гривень. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді Іваничівського районного суду Волинської області від 06.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятиденний строк на подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, та п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. 27.06.2025 року представник відповідачки [PERSON] адвокат Явтушенко І.В. подала до суду зустрічну позовну заяву. 01.07.2025 суд здійснив перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження в розгляд справи за правилами загального позовного провадження та замінив судове засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. 07.07.2025 представник відповідачки [PERSON] адвокат Явтушенко І.В. подала до суду клопотання про витребування доказів, вимоги якого суд задовольнив в ухвалі від 16.07.2025 року. 16.07.2025 представник позивача Маслюженко М.П. подав до суду заяву про\~зменшення позовних\~вимог і з урахуванням вимог зустрічного позову представник позивача просив стягнути з відповідачки заборгованість в загальному розмірі 39638,74 грн, а саме: 16\~742,17 грн заборгованість за тілом кредиту та 22\~896,57 грн заборгованості за процентами. 04.08.2025 представник позивача Маслюженко М.П. подав до суду заяву про\~зменшення позовних\~вимог і, врахувавши вимоги зустрічного позову, представник позивача зменшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідачки заборгованість в загальному розмірі 23 023,92 грн, а саме: 16 742,17 грн заборгованість за тілом кредиту та 6281,75 грн заборгованості за процентами. 13.08.2025 представник відповідачки [PERSON] адвокат Явтушенко І.В. подала до суду відзив на заяву про зменшення позовних вимог, згідно з яким відповідач визнає заборгованість перед позивачем в розмірі 18 266,13 грн, а саме: 16 130,11 грн заборгованість за тілом кредиту, та 2\~136,02 грн заборгованість за відсотками 2136,02 грн. (6244,30 грн. 4108,28 грн. (переплата). Тому, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» до [PERSON] адвокат Явтушенко І.В. просила задовольнити частково в сумі 18 266,13 грн та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» витрати за надання професійної правничої допомоги в сумі 15 000,00 грн. Ухвалою суду від 27.08.2025 прийнято до розгляду заяву про зменшення позовних вимог від 04.08.2025 року у цивільній справі № 156/658/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Санфорд Капітал" до [PERSON] про стягнення заборгованості. Розгляд справи ухвалено здійснювати з урахуванням зменшення розміру позовних вимог. Повторно зобов`язано АТ «Ідея банк» надати витребувану ухвалою Іваничівського районного\~суду Волинської\~області від\~16.07.2025\~року інформацію. Також продовжено строк підготовчого провадження у цивільній справі № 156/658/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Санфорд Капітал" до [PERSON] про стягнення заборгованості до 01 жовтня 2025 року. 27.08.2025 суд залишив зустрічну позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Санфорд Капітал" про зобов`язання вчинити певні дії без руху, та надав позивачу (його представнику) п`ятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків зустрічної позовної заяви: для сплати судового у розмірі 968,96 гривень. 27.08.2025 представник позивача Маслюженко М.П. подав до суду відповідь на відзив, згідно з\~яким позивач, виходячи з аналізу зустрічного позову та фактичних сплат, погоджується з розміром заборгованості за тілом кредиту у сумі 16 742,17 грн. Також позивач надав відповідний розрахунок, у якому відображено як планові, так і фактичні дати та суми платежів, а також періоди, за які нараховувались відсотки. Згідно з умовами кредитного договору (розділ 6), відсотки нараховуються від залишку непогашеного тіла кредиту, незалежно від того, чи сплачував Відповідач їх періодично чи ні. Крім того, у відзиві відповідач зазначає, що після зарахування сум комісій до тіла кредиту «збільшилася сума щомісячного погашення», а відтак змінився і порядок нарахування відсотків. Проте, на думку представника позивача, такі твердження є юридично та фактично хибними, оскільки умовами договору не передбачено автоматичної зміни графіку платежів у разі такого зарахування; відсотки завжди розраховуються виходячи із залишку фактичної непогашеної заборгованості, а не з умовного «нового графіку», складеного відповідачем. ТОВ «Санфорд Капітал» є правонаступником, який отримав лише право вимоги кредитора в рамках договору факторингу від 29.12.2023 року та не набув обов`язків сторони кредитного договору. Таким чином, ТОВ «Санфорд Капітал» не є стороною кредитного договору укладеного між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , а Позивач набув право вимоги до боржника на підставі окремого договору договору факторингу. Щодо судових витрат, то відповідач зазначає, що вимога про стягнення із ТОВ «Санфорд Капітал» витрат на правову допомогу в розмірі 15 000 грн, яка міститься у відзиві на заяву про зменшення позовних вимог, є безпідставною та не може бути задоволена, оскільки виходячи із норм чинного законодавства, усталеної судової практики судові витрати мають бути фактичними, обґрунтованими, неминучими та необхідними, а наданий відповідачем «розрахунок витрат» не містить відомостей про обсяг часу, витрачений адвокатом на окремі процесуальні дії, та не підтверджує необхідності заявленої суми. Підготовка заяви про витребування доказів, подання відзиву на заяву про зменшення позовних вимог чи контррозрахунку заборгованості є неправомірним, оскільки зазначені дії є невід`ємними елементами здійснення представництва інтересів клієнта у справі №156/658/25, а тому представник позивача вважає, що вказані дії не можуть бути виокремлені як самостійні види правничої допомоги, адже вони прямо випливають із завдання представництва у суді та спрямовані на досягнення єдиної мети захисту інтересів Відповідача у цій справі. Таким чином, на переконання представника позивача, доводи відповідача у відзиві не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, а наданий ним розрахунок є неправомірним. З огляду на таке, представник позивача просив суд: визнати правильним розрахунок позивача, відповідно до якого з відповідача підлягає стягненню заборгованість у сумі 23 023,92 грн, з яких: тіло кредиту 16 742,17 грн, проценти 6 281,75 грн; стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» судові витрати: зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 гривень, на оплату послуг поштового зв`язку в сумі відповідно до розрахункового документа про оплату послуг поштового зв`язку; на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 7 200,00 гривень. 09.09.2025 року від АТ «Ідея банк» надійшла витребувана ухвалою Іваничівського районного\~суду Волинської\~області від\~16.07.2025\~року інформація. Ухвалою суду від 24.09.2025 прийнято зустрічний\~позов [PERSON] \~до Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю "Санфорд\~Капітал"\~про зобов`язання\~вчинити певні\~дії.\~Вимоги за\~зустрічним позовом\~об`єднано\~в одне\~провадження з\~первісним позовом\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~"Санфорд\~Капітал"\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості.\~Закрито підготовче\~провадження в\~справі за\~позовом Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю "САНФОРД\~КАПІТАЛ" до [PERSON] про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом - [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Санфорд Капітал" про зобов`язання вчинити певні дії. ІV. Обставини справи, встановлені судом Як слідує з матеріалів справи між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № Z62.22184.003846922 від 12.04.2018. Так, відповідно до п.1.1. Кредитного договору банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 58435,00 гривень, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору. Банк надає кредит у день підписання даного догоовру строком на 48 місяців. За кристування кредитом позичальник сплачує змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена до 5,5% (маржу банку). Станом на день укладення Договору змінна частина ставки становить 9,5%, що роазом з маржею банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 15%. Відповідно до умов договору кредит надається шляхом перерахування Банком коштів на банківський поточний рахунок Позичальника, що відкривається Банком Позичальнику. У п.1.2 Кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування становить 48 місяців з дня підписання Договору, тобто до 12.04.2022 року включно. Пунктом 1.10. кредитного договору позичальнику встановлено плату за обслуговування кредиту, що включає в себе плату за: надання інформації по рахункам позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в контакт-центрі, шляхом направлення смс повідомлень щодо суми платежу за цим договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо. Позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором. Відповідно до п. 2.5. Кредитного договору нарахування процентів здійснюється два рази на місяць за методом «факт/факт», а плата за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісяця, починаючи з дати видачі кредиту Базою для нарахування процентів є неповернена сума кредиту, базою для нарахування плати за обслуговування кредитної заборгованості є початкова сума кредиту. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору Позичальник повертає кредит разом з процентами в 48 щомісячних внесках згідно Графіку щомісячних платежів. У Розділі 6 кредитного договору наведено графік щомісячних платежів у якому вказано: розрахунковий період, суми платежу за розрахунковий період в тому числі: суми кредиту, суми процентів за користування кредитом, суми платежів за додаткові та супутні послуги. Кредитний договір був підписаний Позичальником власноручно. Від імені Банку договір був підписний з використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи Банку та відтиску печатки банку, відтворених за допомогою технічного пристрою, відповідно до публічної оферти АТ «Ідея Банк» від 16 вересня 2015 року. Одночасно з укладенням Кредитногодоговору від 12.04.2018 року позичальник уклав договір добровільного страхування життя. Розмір страхового платежу за цим договором страхування становить 7621,96 гривень. Вигодонабувачем за цим договором страхування є Банк. Відповідно до приписів Закону України «Про споживче кредитування» при укладенні Кредитного договору банк довів до відома позичальника інформацію про умови кредитування, розмір реальної річної процентної ставки, орієнтовну загальну вартість кредиту, що підтверджується власноручним підписом Позичальника під текстом Договору, а також під текстом Паспорту споживчого кредиту. Згідно з паспортом споживчого кредиту [PERSON] надано кредит на суму 58 435,00 грн на строк 48 місяців з процентною ставкою відсотків річних 15 % (а.с.49). Після укладення Кредитного договору Банк свої зобов`язання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок Позичальника грошові кошти в сумі 58435,00 гривень (а.с.51), з яких був сплачений на рахунок страховий платіж від імені Позичальника, що підтверджується випискою з банківського рахунку Позичальника. У подальшому Позичальник виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами лише частково. Згідно з відповіддю АТ «Ідея Банк» [PERSON] зверталася до АТ «Ідея Банк» через свого адвоката один раз з вимогою про отримання в межах кредитного договору Z62.22184.003846922 від 12.04.2018 інформації та документів відповідно до п. 3.2.4 та надання банком цієї інформації та відповідних документів на підставі п. 1.10 та п. 6: інформації з поточного розміру заборгованості, розміру суми кредиту, повернутою позичальником банку та виписки з рахунку щодо погашення заборгованості та іншої інформації. 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» (Фактор) був укладений договір факторингу №16/11-23. Відповідно до п.2.1. зазначеного договору Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Також Клієнт і Фактор підписали всі додатки до договору факторингу, зокрема, і друкований Реєстр Боржників. Таким чином, Фактор набув право вимоги до Боржників за Первинними договорами, серед яких і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № Z62.22184.003846922 від 12.04.2018 року. Пунктом 5.4. договору факторингу №16/11-23 передбачено, що Фактор може відступити або передати всі або будь-які права та/або зобов`язання за цим Договором третім особам, які, згідно із Законодавством, мають на це право. Користуючись даним правом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» (Клієнт) 29.12.2023 року уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» (Фактор) договір факторингу №29/12-23. Згідно з п.2.1. цього договору Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Таким чином, відповідно до умов договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 року, ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо Заборгованості Боржників за Первинними Договорами. Відповідно до Додатку №2 «Друкований Реєстр Боржників» до вказаного договору факторингу, серед інших, до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» перейшло і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № Z62.22184.003846922 від 12.04.2018 року. Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості [PERSON] за кредитним договором, сформованою первісним кредитором (АТ «Ідея Банк») станом на 16.11.2023 заборгованість [PERSON] включає: заборгованість за основним боргом в сумі 46\~963,74 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 22\~896,57 грн., що разом становить 690860,31 грн. (а.с.41). Позивач врахував вимоги зустрічного позову відповідачки та провів перерахунок заборгованості відповідачки, за наслідком якого 04.08.2025 зменшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідачки 23 023,92 грн, а саме: 16 742,17 грн заборгованість за тілом кредиту та 6281,75 грн заборгованості за процентами. Перерахунок наведено у заяві про зменшення позовних вимог (а.с.150-152). Сторона відповідчаки [PERSON] зменшені позовні вимоги визнає частково та визнає заборгованість перед позивачем в розмірі 18 266,13 грн, а саме: 16 130,11 грн заборгованість за тілом кредиту, та 2\~136,02 грн заборгованість за відсотками 2136,02 грн. (6244,30 грн. 4108,28 грн. (переплата). На підтвердження такої суми надала суду контррозрахунок (а.с.158-159) із зарахуванням суми комісії за обслуговування кредиту до тіла кредиту. V. Застосоване судом законодавство Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ч. ч.1, 2 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Статті 512, 514 ЦК України передбачають, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно з частиною 2 статті 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. VІ. Висновки суду Факт укладення кредитного договору № Z62.22184.003846922 від 12.04.2018 року належним чином підтверджений доказами у матеріалах справи та не заперечується і самим відповідачем. Після підписання договору у його сторін виникли взаємні права та обов`язки щодо надання кредитних коштів і їх повернення зі сплатою відповідних відсотків та виконання інших зобов`язань. Позивач ТОВ «Санфорд Капітал» набуло права вимоги до відповідача за цим кредитним договором на підставі укладення вищенаведених договорів факторингу, є належним позивачем, набуло права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. До спірних правовідносин застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу України. Як слідує з матеріалів справи, первісний кредитор виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредит. Відповідачка порушила графік погашення заборгованості, кредит вчасно не сплачувала, внаслідок чого виникла заборгованість. Як зазначалось вище, пунктом 1.10. кредитного договору позичальнику встановлено плату за обслуговування кредиту в розмірі, вказаному у пункту 6 кредитного договору, що включає в себе плату за: надання інформації по рахункам позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в контакт-центрі, шляхом направлення смс повідомлень щодо суми платежу за цим договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо. Позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції станом на момент укладення договору) після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Відповідно до правового висновку, який міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 496/3134/19, положення пунктів кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними. Згідно із частинами першою - третьої, п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За таких обставин положення пункту 1.10. та пункту 6 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». У заяві про зменшення позовних вимог від 04.08.2025, з урахуванням вимог зустрічного позову, представник позивача з урахуванням нікчемності п. 1.10 та п. 6 здійснив детальний перерахунок заборгованості відповідача, у якому відображено як планові, так і фактичні дати та суми платежів, а також періоди, за які нараховувались відсотки. Загальна сума заборгованості за\~кредитним договором становить 23\~023,92 грн та скаладається із: 16 742,17 грн заборгованості за тілом кредиту та 6 281,75 грн заборгованості за процентами. Суд відхиляє контррозрахунок відповідача, оскільки такий розрахований із порушенням умов кредитного договору. Так, зміна порядку нарахування відсотків внаслідок зарахування сум комісій до тіла кредиту та збільшення суми щомісячного погашення не відповідає узгодженим сторонами у графіку кредитного договору сумам щомісячних платежів (розділ 6 кредитного договору). Відсотки нараховуються на суму фактичної непогашеної заборгованості, а умовами кредитного договору не передбачено автоматичної зміни графіку платежів у разі такого зарахування. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» не повернуті, а також вимоги частини 2 статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Отже,\~потрібно задовольнити\~повністю зменшені\~позовні вимоги\~за первісним\~позовом Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю "САНФОРД\~КАПІТАЛ"\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором у розмірі 23\~023,92 грн, яка скаладається із: 16 742,17 грн заборгованості за тілом кредиту та 6281,75 грн заборгованості за процентами. Разом з тим, у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до Товариства з\~обмеженою відповідальністю "САНФОРД КАПІТАЛ" про зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості з огляду на нікчемність пунктів кредитного договору слід відмовити, оскільки такі вимоги позивачем задоволені у добровільному порядку до початку розгляду справи по суті. VІІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Щодо розподілу\~судових витрат\~на сплату судового збору, то слід зазначити, що згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв`язку із повним задоволенням зменшених позовних вимог, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку із тим, що вимоги зустрічної позовної заяви [PERSON] Товариством з обмеженою відповідальністю задоволені до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне стягнути з Товариства з\~обмеженою відповідальністю "САНФОРД\~КАПІТАЛ"\~на користь\~ [PERSON] понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 50 відсотків судового збору, що становить 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок. Щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частинами 3 та 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, зокрема, позивач просить стягнути з відповідача понесені витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 7 200,00 грн., на підтвердження яких, долучив до матеріалів справи: копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 1/04 від 01.04.2024 (а.с.31-34), ордер серії АЕ №1310920 від 19 серпня 2024 року (а.с.39), акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 5 від 05 травня 2025 року (а.с.38), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №3332 від 28 квітня 2017 року (а.с.40). Відповідач просить стягнути з позивача витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 15 000,00 грн., на підтвердження яких, долучив: свідоцтпро про право на заняття адвокатською діяльністю № 366 від 12.05.2008 року (а.с.156), ордер серії АС № 1143630 від 17.06.2025 (зворот а.с.156), копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 182 від 17.06.2025 (а.с.157). У разі недотримання цих вимог суд відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. Зокрема, у рішеннях у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006 (пункт 80), у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009 (пункти 34-36), у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014, у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015 (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У пункті 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та складності), розумності їхнього розміру та конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Даний спір є спором незначної складності, судова практика щодо яких є сталою і передбачуваною, справа не передбачає необхідності виконання значного обсягу дій та робіт, необхідних для її підготовки та розгляду. Водночас є сумнівними з точки зору розумності адвокатські послуги щодо складання позовної заяви та зустрічної позовної заяви у стандартній справі незначної складності за ставкою, що значно перевищує середній розмір аналогічних послуг. Враховуючи вимоги ст. 137 ЦПК України та з огляду на співрозмірність витрат на оплату послуг адвоката, пов`язаних із захистом прав та представництвом інтересів позивача у даній конкретній справі, враховуючи характер спору, участь адвоката у справі, кількість судових засідань, суд, з урахуванням основоположних засад справедливості, виваженості та розумності, вважає обґрунтованим та об`єктивним, і таким, що підпадає під критерій розумності, розмір витрат на правову допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у сумі 5 000,00 грн та розмір витрат на правову допомогу, що підлягає стягненню з позивача на користь відповідача у сумі 5 000,00 гривень. Щодо оплати послуг поштового зв`язку суд зазначає,\~що Верховний Суд у додаткових постановах від 20 вересня 2022 року у справі № 756/11978/16-ц та від 18 вересня 2023 року у справі № 759/5806/20 дійшов висновку щодо необхідності розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з оплатою поштових відправлень. Як слідує зі списку згрупованих поштових відправлень від 03.06.2025 року № 03062025115532905 та опису вкладення до рекомендованого листа ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» направило [PERSON] копію позовної заяви з додатками вартістю 75 грн. (а.с.55-57). Отже, з відповідача на користь ТОВ«САНФОРД КАПІТАЛ» необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату вартості поштового відправлення у розмірі 75,00 гривень. На підставі статей 207, 526, 549, 625, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved