Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

У Заводський районний суд м. Миколаєва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позов мотивовано тим, що 05.09.2022 мала місце ДТП за участю транспортного засобу «NISSAN NOTE» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки «SKODA SUPERB» державний номерний знак [NUMBER] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП». Постановою Центрального районного суд м. Миколаєва від 27.10.2022 у справі №490/3766/22, яка набрала законної сили, [PERSON] було визнано винною у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 19.09.2022 ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» виплатила суму страхового відшкодування в розмірі 108176,00 грн. За зверненням ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» із заявою про виплату страхового відшкодування №220000612560 від 22.09.2022 до ПАТ «НАСК «ОРАНТА», яке здійснило виплату 60% страхового відшкодування з урахуванням зносу автомобіля на загальну суму 57190,40 грн. З урахуванням зазначеного, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідачки різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 50985,60 грн та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 16.09.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачка отримала копію ухвали суду з копією позовної заяви з додатками 18.09.2025. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала. Правом на відзив не скористалася. З урахуванням ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши наявні матеріали справи, суд ураховує наступне. Судом встановлено, що 05.09.2022 мала місце ДТП за участю транспортного засобу «NISSAN NOTE» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки «SKODA SUPERB» державний номерний знак [NUMBER] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП». Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.10.2022 у справі №490/3766/22, яка набрала законної сили, [PERSON] було визнано винною у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.20). 19 вересня 2022 року ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» виплатила суму страхового відшкодування в розмірі 108176,00 грн (а.с.28-32). За зверненням ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» із заявою про виплату страхового відшкодування №220000612560 від 22.09.2022 до ПАТ «НАСК «ОРАНТА», останнє здійснило виплату 60% страхового відшкодування з урахуванням зносу автомобіля на загальну суму 57190,40 грн. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (стаття 1192 ЦК України). Згідно з нормами статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.07.2004 р. №1961-IV (далі Закон №1961-IV чинного на час виникнення спірних правовідносин) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону №1961-IV (чинного на час виникнення вказаних правовідносин) передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15 судова палата у цивільних справах дійшла такого висновку: правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати), (; Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року у справі №359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилами статті 89 ЦПК\~України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Надавши оцінку наявним доказам, які є належними, такими, що стосуються предмета спору, та ураховуючи відсутність будь-яких заперечень чи спростувань таких доказів позивачем, суд дійшов до переконання, що оскільки ПАТ «НАСК «ОРАНТА» здійснило виплату 60% страхового відшкодування з урахуванням зносу автомобіля на загальну суму 57190,40 грн із загальної суми завданої шкоди в розмірі 108176,00 грн, відповідно різниця між фактичною вартістю ремонту та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком, у розмірі 50985,60 грн підлягає відшкодуванню особою, яка завдала шкоду, тобто, відповідачем. За такого суд висновує, що позов є доведеним та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням зазначеного підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача 3028 грн судового збору.

Outcome: approved