Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

28 липня 2025 року представник позивача адвокат Менько Д.Д., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом, в якому просить: встановити факт, що [PERSON] , померлий [INFO] , перебував у шлюбі з [PERSON] , померлою [INFO] , який зареєстрований 11 лютого 1935 року Плисківською сільською радою Бахмацького району Чернігівської області, про що записано в книзі подружжя за 1935 рік під номером 13; встановити факт, що померла [INFO] [PERSON] є рідною дочкою померлого [INFO] [PERSON] ; встановити факт прийняття [PERSON] та [PERSON] спадщини, що відкрилась після смерті чоловіка/батька [PERSON] , померлого [INFO] ; встановити факт прийняття [PERSON] спадщини, що відкрилась після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Позов обґрунтовано тим, що [INFO] померла рідна тітка позивачки [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй підставі свідоцтва про право власності на житло 1/3 частину квартири [ADDRESS] , а також 2/3 частини вищевказаної квартири, які належали їй як спадщина після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , та матері [PERSON] , померлої [INFO] , по 1/3 на кожного, право на які вона не встигла оформити у зв`язку із своєю смертю. Позивачка [PERSON] в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON] , подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, на підставі якої приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Ільченко Л.І. була заведена спадкова справа. При зверненні позивачки до приватного нотаріуса Ільченко Л.І. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке юридично не оформила спадкодавиця [PERSON] після смерті своєї матері [PERSON] , померлої [INFO] , та після смерті свого батька [PERSON] , померлого [INFO] , нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та роз`яснено наступне: 1) згідно законодавства, яке діяло на момент смерті [PERSON] та [PERSON] - спадкоємець визнавався таким, що прийняв спадщину, якщо він подав заяву до державної нотаріально контори про прийняття спадщини або фактично вступив в управління та володіння спадковим майном (ст. 549 Цивільний кодекс УРСР у редакції 1963 року); - факт постійної прописки спадкоємця у спадковій квартирі у період шести місяців після смерті спадкодавця може бути доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном (п.113 Глави 3 Розділу III Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 07 липня 1994 р. за № 152/361). При безпосередньому доступі до Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис про смерть [PERSON] , померлого [INFO] , прізвище якого не співпадає з прізвищем батька спадкодавиці ( [PERSON] ), зазначеного у актовому записі про її народження. Позивачкою не були надані документи, які підтверджують факт шлюбних відносин між [PERSON] та [PERSON] . При безпосередньому доступі до Державного реєстру актів цивільного стану громадян нотаріусом не виявлено інформації щодо актового запису про їхній шлюб. Враховуючи викладене, для вирішення зазначених питань позивачка змушена звернутись з цим позовом. Ухвалою судді від 28 липня 2025 по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 21 серпня 2025 року закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача в заяві до суду позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, справу розглядати без його участі. Представник відповідача в клопотанні до суду просив справу розглядати згідно закону без його участі. Приватний нотаріус Роменського районного нотаріального округу Сумської області Ільченко Л.І. до суду не з`явився, проте належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, заперечень не подавав. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла рідна тітка позивачки [PERSON] , що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну їй підставі свідоцтва про право власності на житло 1/3 частину квартири [ADDRESS] , а також 2/3 частини вищевказаної квартири, які належали їй як спадщина після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , та матері [PERSON] , померлої [INFO] , по 1/3 на кожного, право на які вона не встигла оформити у зв`язку із своєю смертю. [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Ільченко Л.І. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке юридично не оформила спадкодавиця [PERSON] після смерті своєї матері [PERSON] , померлої [INFO] , та після смерті свого батька [PERSON] , померлого [INFO] , проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки доказів своєчасного фактичного вступу в управління чи володіння спадковим майном не було надано, видати свідоцтво про право на спадщину за законом на частки квартири, належні батькам спадкодавиці, не вбачається можливим, не були надані документи, які підтверджують факт шлюбних відносин між [PERSON] та [PERSON] , при безпосередньому доступі до Державного реєстру актів цивільного стану громадян нотаріусом не виявлено інформації щодо актового запису про їхній шлюб. Відповідно до копії свідоцтва про подружжя № 13, виданого 11.02.1935 року Плисківською сільською радою Бахмацького району Чернігівської області, 11 лютого 1935 року « [PERSON] » (мовою оригіналу) і « [PERSON] » (прізвище після шлюбу, мовою оригіналу) зареєстрували своє подружжя, про що записано в книзі подружжя за 1935 рік під номером 13. Однак, при безпосередньому доступі до Державного реєстру актів цивільного стану громадян нотаріусом [PERSON] не було виявлено інформації щодо актового запису про шлюб [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтво про народження [PERSON] , виданого 14.12.1953 року Роменським райбюро РАЦС Сумської області, останній народився [INFO] у с. Пліски Бахмацького району Чернігівської області, батько [PERSON] , мати [PERSON] . Зазначене місце народження [PERSON] вказано і у копії свідоцтва про його смерть. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , її батьком записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Як вбачається з довідки ПП «Наш Дім» від 15.04.2025 р. спільно з [PERSON] , померлим [INFO] , на час його смерті, а також в період шести місяців після його смерті, крім [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS] , були прописані: 1) дружина [PERSON] [PERSON] , прописана в квартирі з 18.06.1969 року, виписана 06.04.1996 у зв`язку із смертю; 2) дочка [PERSON] [PERSON] , прописана в квартирі з 28.07.1971 року, виписана на будинкову книгу [INFO] . Безпосередньо перед смертю [PERSON] , померлої [INFO] , на час її смерті, а також в період шести місяців після її смерті, крім [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS] , була прописана дочка [PERSON] [PERSON] , зареєстрована в зазначеній квартирі з 28.07.1971 року, виписана на будинкову книгу 28.03.2003 року. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло, виданого 27.05.1993 року органом приватизації виконкому Роменської міської ради, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] спільно приватизували квартиру за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки про склад сім`ї від 13 липня 2021 р., виданої виконавчим комітетом Роменської міської ради Сумської області, [PERSON] проживала за адресою [ADDRESS] з 1990 року, проживала разом із померлими: [PERSON] та [PERSON] і на момент смерті батьків вступила в спадщину і розпорядилася майном. Відповідно до довідки УАП РМР №04-17/1528 від 09.05.2025 [PERSON] на момент смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . У зазначеному помешканні разом з померлим на момент смерті були зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] [PERSON] на момент смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . У зазначеному помешканні разом з померлою на момент смерті була зареєстрована [PERSON] , [INFO] . У матеріалах справи також містяться розрахункові книги [PERSON] по оплаті за воду та каналізацію за 2002 р., по оплаті за квартиру та комунальні послуги, договір про користування електричною енергією від 2002 р. на ім`я [PERSON] . Відповідно ст.ст. 1216-1222 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а ч. 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. З положень ст. 549 ЦК УРСР (в редакції Закону, який діяв на момент відкриття спадщини) вбачається, що для оформлення права на спадщину необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР спадщина вважалася прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Аналіз вказаних норм та судової практики дає підстави вважати, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути, зокрема, наявність у спадкоємця протягом шестимісячного терміну після смерті спадкодавця оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно чи права на нього, вчинення дій по управлінню та володінню спадковим майном. Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженанаказом Міністерства юстиції України №18/5 від 14 червня 1994 року, яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Згідно ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше. За приписами ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного вищевказаного доказу окремо та в їх сукупності, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги, що метою встановлення таких фактів є врегулювання позивачем юридичних питань в сфері правовідносин спадкування, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви.

Outcome: approved