Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі представника Москаленко М.С. звернулися до суду зі згаданим позовом. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 5 липня 2024р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВАНС КРЕДИТ» (Первісний кредитор) та [PERSON] (Позичальник) було укладено кредитний договір № 05232-07/2024, за яким первісний кредитор зобов`язувався надати відповідачці грошові кошти у кредит у сумі 5200,00 грн, а відповідачки зобов`язувалася повернути згадані кошти та сплатити відповідні відсотки за користування кредитом у строки, передбачені кредитним договором. Також 20 липня 2024 р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВАНС КРЕДИТ» (Первісний кредитор) та [PERSON] (Позичальник) було укладено кредитний договір № 23520-07/2024, за яким первісний кредитор зобов`язувався надати відповідачці грошові кошти у кредит у сумі 3000,00 грн, а відповідачки зобов`язувалася повернути згадані кошти та сплатити відповідні відсотки за користування кредитом у строки, передбачені кредитним договором. 19.11.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» (Клієнт) та позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) укладено Договір факторингу № 191124/2, відповідно до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно з п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно з п. 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та; набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Реєстру боржників від 19.11.2024 до Договору факторингу № 191124/2 від 19.11.2024р., ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача 1) за кредитним договором № 05232-07/2024 від 05.07.2024р. в сумі 24960 грн., з яких: - 5200 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 9360 грн. - сума заборгованості за процентами; - 10400 грн. - сума заборгованості за штрафними санкціями; 2) за кредитним договором № 23520-07/2024 від 20.07.2024р. в сумі 14100 грн., з яких: - 3000 гри. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 5100 гри. - сума заборгованості за процентами; - 6000 грн. - сума заборгованості за штрафними санкціями. Всупереч умовам обох кредитних договорів, не зважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Зважаючи на викладене, позивач просить стягнути з відповідачки суму заборгованості 39060,00 гривень, а саме: 1) за Кредитним договором № 05232-07/2024 в розмірі 24960,00 гри., з яких: - \~ \~ \~ \~5200,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - \~ \~ \~ \~9360,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 10400,00 грн. сума заборгованості за штрафними санкціями. 2) за Кредитним договором № 23520-07/2024 в розмірі 14100,00 грн., з яких: - \~ \~ \~ \~3000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - \~ \~ \~ \~5100,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 6000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Також представник позивача просить стягнути з відповідачки на свою користь понесені позивачем судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 3028,00 грн та витрат, пов`язаних із розглядом справи (витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їхнім місцезнаходженням, забезпеченням доказів) у розмірі 1514 грн. Ухвалою суду від 31.07.2025 р. відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання з викликом учасників. В судове засідання представник позивача не з`явилася, у позовній заяві просить суд розглядати справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи за місцем реєстрації, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов у встановлені судом строки не подала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд ухвалює заочне рішення. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до положень ст.ст.12,\~81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами\~ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою\~статті 77 ЦПК України\~визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом установлено, що договори укладено відповідачем в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису вчиненим одноразовим ідентифікатором згідно\~ЗУ "Про електронну комерцію", котрий надсилався на належний відповідачу номер мобільного телефону. Таким чином, встановивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем, спрямованих на укладення кредитних договорів в обраний спосіб, такі не були б укладені сторонами, суд дійшов висновку, що ці правочини, відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію», вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі №234/7160/20 (провадження №61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі №234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). Після підписання електронним підписом кредитних договорів і прийняття акцепту оферти у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у товариств виникли зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача виникло зобов`язання з повернення кредитних коштів. 1. Щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами. Судом встановлено, що 05 липня 2024р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» (Первісний кредитор) та [PERSON] (Позичальник) було укладено кредитний договір № 05232-07/2024. Також 20 липня 2024р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» (Первісний кредитор) та [PERSON] (Позичальник) було укладено кредитний договір № 23520-07/2024. Факт належного виконання первісним кредитором своїх зобов`язань за кредитними договорами, а саме надання [PERSON] коштів у розмірі 5200,00 грн відповідно до умов кредитного договору № 05232-07/2024 та коштів у розмірі 3000,00 грн відповідно до умов кредитного договору № 23520-07/2024, доведено з огляду на наступне. Згідно з абз.11\~статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію. Відповідно до частини першої\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Схоже визначення первинних документів міститься й у Положенні про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому\~наказом Мінфіну від 24.05.1995 №88. У пункті 2.1 Положення вказано, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, і включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Згідно пункту 2\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. На виконання вищевказаних норм закону та в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач надав суду документи щодо надання кредиту позичальнику, а саме:\~Кредитний договір № 05232-07/2024 від 05.07.2024р. та Кредитний договір №23520-07/2024 від 20.07.2024р., який містить підписи обох сторін, і в кредитних правовідносинах є первинним бухгалтерським документом. Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачем до позовної заяви додано витяг з реєстру боржників, з яким і пов`язано набуття позивачем права вимоги. Суд, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази щодо підтвердження прав вимоги позивача за вищевказаним кредитним договором, доходить висновку, що матеріалами справи підтверджується перехід прав вимоги до позивача за таким. Разом з тим, аналізуючи обсяг позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення заборгованості за вказаним договором в повному обсязі, суд враховує наступне. За змістом\~статті 1048 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 04 липня 2018 року (справа №310/11534/13-ц), в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року (справа №300/438/18). За умовами\~Договору кредиту № 05232-07/2024 від 05.07.2024 р.\~передбачено надання кредиту в розмірі 5200,00 грн. строком на 120 днів, тобто до 01.11.2024 року. Відповідно до додатку №1 до Договору про надання фінансового кредиту № 05232-07/2024 від 05.07.2024 року сума кредиту складає 5200,00 грн., сума нарахованих відсотків за 120 днів 9360,00 грн., а всього: 14560,00 грн. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 05232-07/2024 від 05.07.2024 року за період з 05.07.2024р. по 19.11.2024р., сума заборгованості за основною сумою боргу складає 5200,00 грн, сума заборгованості за відсотками 9360,00 грн, сума заборгованості за штрафами 10400,00 грн, що у сумі складає 24960,00 грн. Як визначено умовами Договору кредиту №23520-07/2024 від 20.07.2024р. відповідачці видавався кредит в розмірі 3000,00 грн. строком на 120 днів, тобто до 01.11.2024 року. Відповідно до додатку №1 до Договору про надання фінансового кредиту № 23520-07/2024 від 20.07.2024 року сума кредиту складає 3000,00 грн., сума нарахованих відсотків за 120 днів 5100,00 грн., а всього: 8100,00 грн. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 23520-07/2024 від 20.07.2024 року за період з 05.07.2024р. по 19.11.2024р., сума заборгованості за основною сумою боргу складає 3000,00 грн, сума заборгованості за відсотками 5100,00 грн, сума заборгованості за штрафами 6000,00 грн, що у сумі складає 24960,00 грн. Доказів повного або часткового погашення заборгованості, яка виникла за Кредитним договором № 05232-07/2024 від 05.07.2024 року та Кредитним договором № 23520-07/2024 від 20.07.2024 року, відповідачкою не надано. Разом з тим, щодо нарахування заборгованості за штрафами за обома кредитними договорами слід зауважити наступне. Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК Україниу період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанова від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69)). Норма ЦК України превалює над однопредметною нормою іншого нормативно-правового акта, який має юридичну силу закону України (постанова Великої Палати ВС від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 17), постанова КЦС ВС від 08 листопада 2023 року у справі № 755/3412/22). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває і до сьогодні. Кредитний договір № 05232-07/2024 укладено 05.07.2024р., тобто в період дії воєнного стану на території України. Зважаючи на зазначене, правові підстави для стягнення заборгованості за штрафами за кредитним договором № 05232-07/2024 від 05.07.2024 року у розмірі 10400,00 грн та за кредитним договором № 23520-07/2024 від 20.07.2024 року у розмірі 6000,00 грн - відсутні. 2. Щодо відступлення права вимоги позивачеві. 19.11.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» (Клієнт) та позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) укладено Договір факторингу № 191124/2, відповідно до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно з п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно з п. 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та; набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. На підтвердження факту укладення договору факторингу між первісним кредитором та позивачем останній надав акт прийому-передачі Боржників за Договором факторингу №191124/2 від «19» листопада 2024 року, згідно з яким на виконання п.1.2. згаданого договору факторингу Клієнт (ТОВ «АВАНС КРЕДИТ») передав, а Фактор (ТОВ «ФК «ЄАПБ») прийняв Реєстр Боржників кількістю 7899, після чого, з урахуванням пункту 1.2. Договору факторингу від Клієнта до Фактора переходять права вимоги заборгованості від Боржників і Фактор стає кредитором стосовно боржників по їхніх заборгованостях. Як вбачається із витягу з Реєстру Боржників від 19.11.2024р., який є додатком до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги та, відповідно, статусу кредитора стосовно [PERSON] за кредитним договором № 05232-07/2024 від 05.07.2024 року на суму 24960,00 грн та за кредитним договором № 23520-07/2024 від 20.07.2024 року на суму 14100,00 грн. За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові і відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом частини першої статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі статтею 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, а боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням статті 124 Конституції України. Крім того, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особи, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. Як свідчать матеріали справи, відповідачка [PERSON] несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором перед новим кредитором ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». При цьому, суд звертає увагу на те, що Кредитний договір № 05232-07/2024 від 05.07.2024 року та Кредитний договір № 23520-07/2024 від 20.07.2024 року, який укладений між [PERSON] та первісним кредитором, а також договоір про відступлення прав вимоги, укладений між первісним кредитором ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у встановленому порядку недійсними не визнані, а відтак, в силу положень статті 204 ЦК України, діє презумпція правомірності вказаних правочинів. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] не виконала своїх зобов`язань за вищевказаними договорами, а тому з відповідачки на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню заборгованість: - за Договором про надання фінансового кредиту № 05232-07/2024 від 05.07.2024 року, яка становить 14560,00 грн, з них: сума заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту) 5200,00 грн, сума заборгованості за відсотками 9360,00 грн; - за Договором про надання фінансового кредиту № 23520-07/2024 від 20.07.2024 року, яка становить 8100,00 грн, з них: сума заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту) 3000,00 грн, сума заборгованості за відсотками 5100,00 грн. Загальна сума заборгованості [PERSON] , яка підлягає стягненню за обома кредитними договорами, становить 22660,00 гривень. В решті позовних вимог слід відмовити у зв`язку з відсутністю правових підстав для їхнього задоволення. Щодо зазначених у позові очікуваних позивачем витрат, пов`язаних із розглядом справи, у розмірі 1514,00 грн., суд зазначає, що факт понесення таких витрат позивачем не підтверджується матеріалами справи, відтак підстави для стягнення таких витрат відсутні. Щодо судового збору слід зауважити, що відповідно до\~статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог позивача, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1756 грн. 64 коп., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (22660 * 3028 / 39060). \~ \~ \~ \~

Outcome: approved