Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

Позивач ОСББ «Мирна 19» звернулося до суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 39 850,39 грн, з яких заборгованість по оплаті платежів та внесків у розмірі 31 871,80 грн, інфляційні втрати у розмірі 6 377,80 грн, 3% річних у розмірі 1 600,79 грн. Також просив стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 2422.40 грн, та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн та 3985,04 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що\~21.06.2019 року установчими зборами було затверджено Статут Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мирна 19». Протоколом №1-2021 Загальних зборів співвласників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного житлового будинку за місцем знаходження [ADDRESS] від 16.08.2021 року було затверджено розмір внесків на утримання будинку ОСББ Мирна 19 та визначено порядок їх сплати: розмір платежу становить 5,50 грн за 1 м2 житлового приміщення, 3,00 грн за за 1 м2 кладовки та 3,65 за 1 м2 комерційного приміщення. За житлові приміщення першого поверху 1-6 під`їздів платіж передбачено в розмірі 5,05 грн за 1 м2. Сплата має відбутися до 5 числа кожного місяця шляхом перерахування на банківський рахунок ОСББ Мирна 19. Відповідач є власником нежитлових приміщень № 1/2К першого поверху в будинку [ADDRESS] , згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та протягом тривалого часу не виконує обов`язки щодо сплати внесків, передбачених Статутом, внаслідок чого у Відповідача виникла заборгованість Станом на 11.12.2024 року сума заборгованості за особовим рахунком Відповідача складає 31 871,80 грн., які були нараховані шляхом добутку між загальною площею нежитлових приміщень, які є у власності Відповідача (становить 236 метри квадратні) та розміром платежу за 1 м2, який становить 3,65 грн. При цьому, жодного платежу Відповідачем внесено не було. Тобто, починаючи з 01.09.2021 року Відповідач жодного разу не виконав свій обов`язок з оплати платежів співвласника, а отже, має заборгованість, яка відображається нижче. Оскільки Відповідачем не були сплачені на користь ОСББ Мирна 19 кошти в якості платежів та внесків у розмірі 31 871,80 грн, тому вважаємо за необхідне відповідно до ст. 11, ч. 1, ч. 2 ст. 509, ч. 2 ст. 625 ЦК України стягнути з Відповідача на користь Позивача: 6 377,80 грн - інфляційні втрати (розраховані щодо кожного простроченого платежу окремо); 1 600,79 грн - 3% річних від простроченої суми (розраховані щодо кожного простроченого платежу окремо). Ухвалою суду від 30.01.2025 провадження у справі відкрито, справу призначено до судового розгляду. 30.05.2025 до суду надійшов відзив, в якому відповідачка заперечувала проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції вказала, що вона дійсно є власником нежитлових приміщень за адресою [ADDRESS] , однак не отримувала квитанцій про оплату внесків на користь ОСББ, не отримувала претензії про сплату заборгованості. Також вказала, що здійснила оплату заборгованості. Також вказала, що позивачем не надано допустимих доказів фактично наданих послуг та фактично понесених витрат управителем на надання такої послуги за кожний рік окремо у вказаний спірний період часу. 10.06.2025 до суду надійшла відповідь на відзив. Представник позивача просив задовольнити позовну заяву в повному обсязі, аргументи відповіді на відзив дублюють аргументи позову. 10.06.2025 до суду також надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої, позивач просить стягнути з відповідачки 6377,80 грн інфляційних витрат та 1600,79 грн 3% річних від простроченої суми. Щодо судових витрат свою позицію не змінив. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та розгляд справи повідомлялась належним чином та своєчасно, причин неявки не повідомила. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.06.2019 року установчими зборами було затверджено Статут Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мирна 19». Протоколом №1-2021 Загальних зборів співвласників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного житлового будинку за місцем знаходження [ADDRESS] від 16.08.2021 року було затверджено розмір внесків на утримання будинку ОСББ Мирна 19 та визначено порядок їх сплати: розмір платежу становить 5,50 грн за 1 м2 житлового приміщення, 3,00 грн за за 1 м2 кладовки та 3,65 за 1 м2 комерційного приміщення. За житлові приміщення першого поверху 1-6 під`їздів платіж передбачено в розмірі 5,05 грн за 1 м2. Сплата має відбутися до 5 числа кожного місяця шляхом перерахування на банківський рахунок ОСББ Мирна 19. Відповідач є власником нежитлових приміщень № 1/2К першого поверху в будинку [ADDRESS] , згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та протягом тривалого часу не виконує обов`язки щодо сплати внесків, передбачених Статутом, внаслідок чого у Відповідача виникла заборгованість Відповідно до Акту взаєморозрахунків з приміщенням ОСББ "МИРНА 19" за період: 01.09.2021 - 11.12.2024 станом на 30.11.2024 року сума заборгованості за особовим рахунком Відповідача складає 31\~871,80 грн. Відповідно до приписів\~статті 13 ЦПК України, суд не виходить за межі позовних вимог, оскільки представником позивача 10.06.2025 була подана заява про зменшення позовних вимог, суд розглядає лише вимогу про стягнення 3% річних в розмірі 1600,79 грн та інфляційних витрат в розмірі 6\~377,80 грн. Так, згідно\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у\~статті 625 ЦК України\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такі висновки викладені у Постанові Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц. Передбачене ч.2\~ст.625 ЦК України\~нарахування відсотків річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року у справі №6-49цс12 і постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 14-446цс18. Згідно з частиною першою статті\~509, статтею\~526 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини перша та друга\~статті 598 ЦК України). Зокрема\~стаття 599 ЦК України\~передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою\~статті 625 ЦК України\~сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу. Відповідно до положень\~статті 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вказана стаття\~цивільного кодексу\~регламентує порядок стягнення з боржника як основної заборгованості, так і санкцій за порушення грошового зобов`язання. 3% річних від простроченої суми та проценти підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу (ст.625 ЦК України). Відтак, отримання гарантій відповідно до ч.2\~ст.625 ЦК України\~є беззаперечним правом кредитора. Позивачем до позовної заяви не долучено розрахунку 3% річних та інфляційних витрат, не зазначено періоду нарахувань, тому суд позбавлений можливості дослідити обґрунтованість нарахування. Згідно статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Таким чином, позивач не надав жодного доказу, що ним обґрунтовано нараховано 3% річних та інфляційні витрати. З огляду на вище викладене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мирна 19» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до пункту 6 частини першої\~статті 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу судових витрат між сторонами. Згідно ч.1\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з залишенням позовних вимог без задоволення, судові витрати позивачу не відшкодовуються. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed