Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 17.09.2023 року між відповідачкою та ТОВ «Маніфою» було укладено договір позики №6168639. 11.01.2024 року між ТОВ «Маніфою» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №11-01/2024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Маніфою» передає ТОВ«ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги,а ТОВ«ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Маніфою» права вимоги до боржників,вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників, згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №11-01/2024 від 11.01.2024,ТОВ «ФК«ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в\~сумі 19 482,00 грн., з яких: 6000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 482,00 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою; 0, 00 грн. сума заборгованості за процентами на прострочену позику. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 6168639 в розмірі 19 482,00 грн. В разі сплати відповідачкою коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, а саме з 11.01.2024 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за договором позики №6168639 в розмірі 19 482,00 грн., а також стягнути понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові зазначив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, попередньо надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає частково, не погоджується з нарахованими відсотками. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 17.09.2023 між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] було укладено договір позики №6168639, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання нею одноразового ідентифікатора. Згідно з умовами вищевказаного договору\~ [PERSON] отримала кредит в розмірі 6000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності (п.2.2-2.3 Договору), строком на 80 днів\~до 06.12.2023 (п.2.3.4 Договору), зі сплатою 0, 01000% на день (акційна процентна ставка) протягом першого розрахункового періоду і діє лише за умови дотримання умов оплати заборгованості (п.2.4.1), 2,49000% на день (базова процентна ставка) протягом першого розрахункового періоду відповідно до п.3.1.2 договору (п.2.4.2), а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду, а також 3.00000% на день (основна процентна ставка, фіксована) протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду (п.2.4.3). Згідно з п.4.1, 4.2 сторони не мають права продовжити строк позики в односторонньому порядку. Строк позики може бути продовжений шляхом укладення додаткової угоди. 11.01.2024 між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №11-01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Маніфою» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Маніфою» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників, згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору Відповідно до Реєстру боржників №3 від 10.04.2024 до Договору факторингу №11-01/2024 від 11.01.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки за договором позики №6168639 від 17.09.2023 в сумі 19 482,00 грн., з яких: 6000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 482,00 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України «Кредит». Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно\~зі ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи те, що судом встановлено факт укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та відповідачкою [PERSON] . Договору позики, встановлено факт отримання відповідачкою коштів за договором позики та факт їх неповернення відповідачкою у відповідності до умов вказаного у договорі та у строки визначені сторонами, то суд дійшов висновку про обґрунтованість позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам Договору позики, крім того, спростування правильності проведеного позивачем розрахунку відповідачкою не надано. При цьому суд приймає до уваги ту обставину, що ТОВ «Маніфою» відступило право вимоги щодо відповідача на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» і таке відступлення відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 512 та 513 ЦК України, а тому позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved