Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, а також додаткові витрати на навчання та проживання в гуртожитку, обґрунтовуючи позов тим, що вона є повнолітньою дитиною відповідача [PERSON] . На даний час вона продовжує навчання на денній формі у Навчально-науковому медичному інституті Полтавського державного медичного університету. Вказує, що вона навчається на платній основі та мешкає в гуртожитку, тому несе відповідні витрати за навчання та проживання. Також вказує, що відповідач є військовослужбовцем та має сталий дохід. Відповідно судового наказу Бобринецького районного суду Кіровоградської області він також сплачує аліменти у розмірі 1/3 частки від доходу на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків на утриманні він не має. Матеріальної допомоги позивачу не надає, тому просить стягнути з відповідача аліменти на період її навчання у розмірі частини доходу відповідача щомісячно до закінчення навчання позивача, але не більше ніж до досягнення нею 23 років, а також витрати за навчання за 2024 - 2025 рік у сумі 13800,00 грн та витрати за проживання в гуртожитку за 2024 - 2025 рік у розмірі 4800,00 грн. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 28.07.2025 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. \~Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, де вказано, що вона позовні вимоги підтримують з підстав, зазначених у позовній заяві, при цьому, в разі неявки відповідача, надає згоду на заочний розгляд справи (а.с.37). Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду заяв чи клопотань не подав. Відзиву на позовну заяву від відповідача також не надходило. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч.2\~ст.191 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі\~ст.280 ЦПК України,\~оскільки належним чином повідомлений відповідач до суду не з`явився повторно, не подав заяв чи клопотань про розгляд справи без його участі та відзиву на позов, тому, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши докази у справі та оцінивши їх у відповідності до ст.89 ЦПК України вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] є донькою відповідача [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Бобринецького районного управління юстиції Головного управління юстиції Кіровоградської області від 08.05.2007 року, актовий запис 51 (а.с.5). Згідно Витягу з реєстру територіальної громади (Бобринецька територіальна громада) від 08.05.2025 року за №2025/005968398 [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). Позивачка [PERSON] , [INFO] , є студенткою 1 курсу спеціальності 227 «Терапія та реабілітація», денна форма навчання Навчально-наукового медичного інституту Полтавського державного медичного університету контрактної форми навчання, термін навчання з 01.09.2024 року по 30.06.2028 рік, що підтверджується копією довідки №25/69 Полтавського державного медичного університету від 18.06.2025 року (а.с.13), даний факт також підтверджується Договорами про надання освітніх послуг від 16.09.2024 року (а.с.6-9), Договором №32/2.02.4-БФТ-1 про надання платної освітньої послуги від 20.09.2024 року з якого також вбачається, що вартість платної освітньої послуги за 2024-2025 навчальний рік становить 27600,00 грн (а.с.10-11). Згідно квитанцій АТ КБ «ПриватБанк» від 27.11.2024 року за №9361-8746-5900-2765 законним представником [PERSON] сплачено за навчання позивачки Полтавському державному медичному університету 5520,00 грн 29.03.2025 року, квитанція №9374-0291-6324-6962, 2760,00 грн 28.04.2025 року, квитанція №9377-0714-6736-3167, сплачено 5520,00 грн. 30.09.2024 року, квитанція № 9356-0455-2406-3382, сплачено 8280,00 грн 02.01.2025 року, квитанція № 9365-3610-2146-4508, сплачено 2760,00 грн 28.02.2025 року, квитанція №9371-1667-4812-9464. З Договору найму житла в гуртожитку №3/902 від 27.09.2024 року, вбачається, що позивач [PERSON] проживає в гуртожитку [ADDRESS] та плата за житло сплачується наймачем готівкою за півроку (6 місяців) наперед через касу банківської установи (а.с.12). Згідно квитанцій АТ КБ «ПриватБанк» від 27.09.2024 року за №9355-7446-3703-5707 [PERSON] сплачено за умовами договору про надання платіжних послуг Полтавському державному медичному університету 4800,00 грн, та від 04.02.2025 року №9368-7371-6301-0145 сплачено 4800,00 грн за проживання у гуртожитку (а.с.16-17). Судом також встановлено, що згідно довідки Військової частини [NUMBER] про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 24.09.2024 року за №6879, відповідач [PERSON] проходить військову службу у Збройних Силах України (а.с.14). На підставі судового наказу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 14.05.2018 року у справі №383/374/18 з [PERSON] , [INFO] , стягнуто на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 розміру всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку починаючи з дня подачі заяви, з 07 травня 2018 року і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] та в подальшому у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь держави судовий збір в розмірі 352,40 грн (а.с.45). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються\~главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст.199 СК України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч.3\~ст.199 СК України\~право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з вимогами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі\~ст.200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За правилами\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;\~\~3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;\~\~4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до п.20 роз`яснень\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. У постанові № 644/3610/16-ц (провадження № 61-12782св18) від 17.04.2019 року Верховний Суд вказав, що батьки зобов`язані утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання до досягнення нею віку, що є меншим 23 років. Необхідність утримувати інших дітей не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу також своїй повнолітній дитині, яка її потребує. Сімейним кодексом України\~передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Обов`язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини, яка хоча й досягла повноліття, однак продовжує навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їй можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітнього у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення. У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199, 200, 201цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. При визначенні розміру матеріальної допомоги суд обов`язково враховує: актуальну і дійсну потребу дитину у наданні їй матеріальної допомоги, вартість навчання, вартість підручників і проїзду до навчального закладу, вартість проживання у гуртожитку або орендованій квартирі за місцем знаходження навчального закладу (постанова Верховного Суду від 13 квітня 2021 року у справі №308/4214/18), стан здоров`я платника аліментів, його матеріальний та сімейний стан, наявність у платника аліментів майна, грошових коштів таінші обставини, що мають значення. Відповідно до\~статті 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідач процесуальним правом подання відзиву на позовну заяву, не скористався, хоча повідомлявся про розгляд справи, та можливість подати свої заперечення стосовно позову та докази на їх обґрунтування, тому доводи позивача відповідачем не спростовано. З досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що відповідач знаходиться у працездатному віці, обмежень за станом здоров`я не встановлено, має сталий дохід, тому хоч і має інших уьриманців, проте він все ж має можливість утримувати свого повнолітню доньку, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Таким чином, враховуючи те, що позивач [PERSON] досягла повноліття та продовжує навчання, на денній формі навчання, власного доходу не має та потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання для забезпечення належного рівня навчального процесу від батька, який має можливість її надавати, а також враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище повнолітньої, стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів, відповідач сплачує аліменти у розмірі 1/3 частки доходу на неповнолітнього сина, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків у нього немає, а також те, що інших обставини, що мають істотне значення, в судовому засіданні не встановлено, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача [PERSON] , [INFO] , суд стягує аліменти на утримання повнолітньої дочки в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно на період її навчання у Полтавському державному медичному університеті до 30.06.2028 року, але не більше ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Проте, щодо стягнення додаткових витрат на навчання та проживання в гуртожитку, то в цій частині позов є необґрунтованим й задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру таких аліментів враховується вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. При цьому, норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання). Саме такі висновки щодо застосування статті 185 СК України висловлені в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року № 6-1296цс15, в постанові Верховного Суду від 29 січня 2018 року справа № 622/373/16-ц провадження № 61-1717св 18 та в постанові Верховного Суду від 15.01.2024 року у справі №591/1707/22 (провадження № 61-1056св23). Тому, виходячи із відсутності правових підстав для стягнення на користь повнолітньої доньки відповідача додаткових витрат, пов`язаних із її навчанням, за 2024 - 2025 рік у сумі 13800,00 грн та витрати за проживання в гуртожитку за 2024 - 2025 рік у розмірі 4800,00 грн, суд дійшов висновку, що в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню в зв`язку з їх необґрунтованістю. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ч.1\~ст.141 ЦПК України\~ з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial