Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

У травні 2025 року до Шевченківського районного суду м. Києва через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про зменшення розміру аліментів, відповідно до якої позивач просив суд: зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] , на підставі судового наказу по справі № 761/31804/20 від 30 листопада 2020 року, виданого Шевченківським районним судом м. Києва на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на підставі наказу Деснянського районного суду м. Києва від 29.11.2024 року по справі № 754/16282/24 з позивача на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 20.11.2024 року до досягнення [PERSON] повноліття. До укладення шлюбу із відповідачкою позивач мав сім`ю, в якій народився син [PERSON] , [INFO] . На підставі судового Наказу Шевченківського районного суду м. Києва від 30.11.2020 року по справі № 761/31804/20 з позивача на користь відповідачки [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Але [PERSON] не повідомила Деснянському районному суду м. Києва про існування дитини від першого шлюбу та про те, що Позивач сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. У зв`язку з цим, Деснянський районний суд м. Києва був позбавлений можливості призначити розмір аліментів згідно чинного законодавства в розмірі 1/3 (33%) доходу платника аліментів, що діляться порівну на двох дітей, тобто по 16,5% на кожну дитину. Так як, при народженні дітей від різних матерів, діти мають рівні права на отримання аліментів. Таким чином, розмір стягнень за аліментами складає 50% від усіх видів заробітку (доходу). У позовній заяві вказано, що на підставі Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15.04.25 р по справі №754/941/25 було зменшено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] , на підставі судового наказу по справі № 754/16282/24 від 29 листопада 2024 року, виданого Деснянським районним судом м. Києва на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Також, позивачем вказано, що окрім аліментів позивач має ще зобов`язання - сплачує іпотеку за квартиру по Кредитному договору №80027, укладеному 11.04.2017 року. Станом на 27.12.2024 року заборгованість за договором складає: 865 588,64 грн. Розмір щомісячних виплат за договором складає 10000 грн. Окрім цього, позивач допомагає своїм батькам, що є особами пенсійного віку - купує ліки та продукти харчування, несе витрати пов`язані з лікуванням батьків тощо. Таким чином позивач просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] , на підставі судового наказу по справі № 761/31804/20 від 30 листопада 2020 року, виданого Шевченківським районним судом м. Києва на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку із викладеним, позивач просить позовну заяву задовольнити. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02.06.2025 року відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного провадження з повідомленням. 26.08.2025 до суду надійшла заява третьої особи [PERSON] в якій вона зазначила, що стосовно позовних вимог дійшла згоди з позивачем та просить розглянути справу без її участі. 29.07.2025 до суду надійшов відзиві відповідачки [PERSON] на позовну заяву, в якій останній просила відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі. Відповідач вважає, що позовні вимоги позивача є надуманими, безпідставними, необґрунтованими та такими, що не можуть бути задоволені судом. Зазначає, що на підставі судового наказу Шевченківського районного суду м. Кисва від 30.11.2020 року по справі №761/31804/20 3 Позивача на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] . у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Вищевказаний судовий наказ перебуває на примусовому виконанні у органі виконавчої служби (виконавче провадження № [NUMBER] від 25.02.2021). На підставі Наказу Деснянського районного суду м. Києва від 29.11.2024 року по справі 754/16282/24 з Позивача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] . у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Однак судовий наказ не пред`являвся до виконання, доказів про добровільне перерахування коштів, як аліментні зобов`язання по судовому наказу №754/16282/24 позивачем не подано. Загалом за судовими наказами з позивача не стягуються аліменти на утримання двох дітей у розмірі 50% його заробітку (доходу). Натомість за необхідне встановити справедливий розмір аліментів на кожну дитину враховуючи те, що вони виховуються та проживають окремо, кожна зі своєю матір`ю у однаковому справедливому розмірі - 1/4 частина заробітку (доходу) позивача на одну дитину але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, разом - 1/2 частина заробітку (доходу) позивача. Позивач зазначає, що має на своєму утриманні батьків пенсіонерів похилого віку, купує ліки та продукти харчування, несе витрати пов`язані з лікуванням батьків, але жодних доказів на підтвердження не надає. До матеріалів справи не долучено ні копії пенсійних посвідчень, ні рішення суду про стягнення з Позивача на користь батьків аліментів, ні довідок з лікарні про лікування батьків. Факт знаходження на утриманні платника аліментів іншої дитини від іншого шлюбу без належних та допустимих доказів погіршення його матеріального стану не є безумовною причиною для зменшення аліментів, а також те, що на його утриманні є літні батьки. Позивач є особою працездатного віку, доказів про наявність медичних показань, встановлених позивачу шодо працевлаштування та заняттям певними видами діяльності останнім не надано, тому є підстави вважати, що позивач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини в розмірі визначеної рішенням суду. Позивач продовжує працювати та має стабільний дохід, що згідно долученої довідки позивачем до матеріалів судової справи, середня місячна заробітна плата 127 645 грн. 84 коп. а за 6 місяців складає 765 875 грн. (довідка наявна в матеріалах справи). Також у окремій заяві просила суд витребувати докази від Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві відносно доходів позивача. 29.07.2025 до суду надійшла відповідь позивача на відзив у якому останній просив позовну заяву задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та зазначив, що позивач не заперечує свого обов`язку по утриманню своїх дітей та не відмовляється утримувати їх. Окрім того, позивач надає їм достатню матеріальну підтримку для задоволення їх потреб. Також, долучено до відповіді на відзив довідку про доходи позивача з АТ «ОТП Банк». 11.08.2025 про долучення доказів до матеріалів справи. В судовому засіданні 13.10.2025 представником позивача подано до суду: довідки Пенсійного фонду України форми ОК-5, форми ОК-7, копія судового наказу Деснянського районного суду м. Києва від 29.11.2024 у справі №754/16282/24, копія судового наказу Шевченківського районного суду міста Києва від 30.11.2020 року у справі №761/31804/20 та копія рішення Деснянського районного суду міста Києва від 15.04.2025. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час судового засідання повідомлялась належним чином. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час судового засідання повідомлялась належним чином, у поданій до суду заяві просила розгляд справи проводити без її участі. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, [PERSON] перебував у шлюбі із [PERSON] в яких народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 28.06.2023 року. На підставі судового Наказу Деснянського районного суду м. Києва від 29.11.2024 року по справі № 754/16282/24 з позивача на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 20.11.2024 року до досягнення [PERSON] повноліття. З матеріалів справи також вбачається, що сторони є батьками неповнолітнього - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 13.11.2012 року. На підставі судового наказу Шевченківського районного суду м. Києва від 30.11.2020 року по справі № 761/31804/20 з позивача на користь відповідачки [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із 07.10.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до Довідки від 22.05.2025р. №03-05-19-3/5341 [PERSON] працює в АТ «ОТП Банк» з 04.04.2011 року та займає посаду пров.експерт з прод.сер. та мал. корп. кл., а нарахований дохід з листопада 2024 року по квітень 2025 року становить 733 481,76 грн. до видачі після утриманих внесків та аліментів згідно постанови [NUMBER] становить 426 692,01 грн. Згідно Довідки АТ «Сенс Банк» вих. № 24240-33.4 від 20.05.2025 вбачається, що [PERSON] дійсно уклав Кредитний договір №80027 на суму 904 741,71 грн. від 11.04.2017 р. Станом на 20.05.2025 р. заборгованість за Договором складає: - відсотки за користування кредитом - 14 611,96 грн.; - залишок суми кредиту - 846 602,01 грн. Згідно долучених представником позивача до матеріалів справи платіжних інструкцій [PERSON] 28.02.2025 р. за лютий 2025 року сплачено аліментів на утримання [PERSON] згідно наказу №754/16282/24 від 29.11.2024 р. у розмірі 21 442,13 грн.; 31.01.2025 року за січень 2025 року сплачено аліментів на утримання [PERSON] згідно наказу №754/16282/24 від 29.11.2024 р. у розмірі 19 628,10 грн.; 31.03.2025 року за березень 2025 року сплачено аліментів на утримання [PERSON] згідно наказу №754/16282/24 від 29.11.2024 р. у розмірі 21 382,78 грн., 28.01.2025 року за листопад 2025 року сплачено аліментів на утримання [PERSON] згідно наказу №754/16282/24 від 29.11.2024 р. у розмірі 10 737,17 грн.; 28.01.2025 року за грудень 2024 року сплачено аліментів на утримання [PERSON] згідно наказу №754/16282/24 від 29.11.2024 р. у розмірі 25 286,97 грн., 30.04.2025 року за квітень 2025 року сплачено аліментів на утримання [PERSON] згідно наказу №754/16282/24 від 29.11.2024 р. у розмірі 17 400,00 грн.; 15.04.2025 року за квітень 2025 року сплачено аліментів на утримання [PERSON] згідно наказу №754/16282/24 від 29.11.2024 р. у розмірі 9625,00 грн., 30.04.2025 року за квітень 2025 року сплачено аліментів на утримання [PERSON] згідно наказу №754/16282/24 від 29.11.2024 р. у розмірі 17 400,00 грн. (а.с. 21-28). Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення так і у бік покращення. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Дана норма містить підстави для коригування аліментів шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення так і у бік покращення. Згідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналізуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Так, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Водночас, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). З урахуванням вищенаведених обставин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивачем доведено необхідність зменшення розміру аліментів на утримання дитини саме до розміру 1/6 частки від його доходів. При цьому, суд враховує інтереси обох дітей позивача, які мають право на належні умови для всебічного розвитку, освіти, виховання, на рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також стан здоров`я позивача. Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (стаття 12 Закону). Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Так, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Так, статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. При цьому, слід зазначити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів. Обґрунтовуючи необхідність зменшення розміру присуджених аліментів позивач, на підставу такого зменшення, відповідно до статті 192 СК України, посилається на обставини погіршення свого майнового становища через наявність у нього іще однієї дитини, на користь якої також стягуються аліменти, а також погіршення стану здоров`я, що відповідно підтверджується виписками зі стаціонару про перенесену операцію (радіочастотна абляція, з приводу ДШП, пароксизмальная тахікардія), діагноз: Синдром WPW. Пароксизмальна форма фібриляції передсердь та проходження лікування в інституті серця МОЗ України та встановлення супутніх діагнозів та ускладнень (гіпертонічна хвороба ІІ ст., 2 ст., ризик високий) та направлення на МСЕК, які підтверджують необхідність тривалого та постійного лікування, регулярного обстеження, пожиттєвого прийому ліків, необхідністю повторної операції. Також, окрім того, у Позивача на утриманні знаходяться його батьки пенсійного віку (підтверджується копією пенсійного посвідчення на [PERSON] , 1948 р.н., серії [NUMBER] від 09.09.2008 р. та копією пенсійного посвідчення на [PERSON] , 1950 р.н., серії [NUMBER] від 23.03.2005 р.). Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, враховуючи вищевикладені обставини, враховуючи той факт, що на утриманні позивача є ще двоє неповнолітніх дітей, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги. Враховуючи викладене та

Outcome: approved