Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ФК\~«Кредит-Капітал» Усенко М.І. через систему «Електронний суд» звернувся 26.05.2025 до суду з указаною позовною заявою та просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК\~«Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором від 21.09.2024 № 26362-09/2024 у загальному розмірі 24640,00 грн, а також судові витрати в справі. В обґрунтування пред`явлених вимог указав, що 21.09.2024 між [PERSON] та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» укладено Договір про надання фінансового кредиту № 26362-09/2024 за умовами якого позичальнику надано кредит у розмірі 8000, 00 грн, строк кредиту 120 днів, процентна ставка 1% у день, що становить 365% річних. Позичальник не виконав своєчасно зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим, станом на дату звернення позивача з цим позовом до суду, у неї утворилася заборгованість у загальному розмірі 24640,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8000,00 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 7520,00 грн та заборгованості за неустойкою в розмірі 9120,00 грн. На підставі договору факторингу від 23.12.2024 № 23122024, укладеного між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», право вимоги за вищезгаданим кредитним договором відступлено ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». У зв`язку з чим, набувши прав кредитора, позивач звернувся до суду з указаним позовом. Ухвалою суду від 23.07.2025 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, у позовній заяві та в заяві від 10.09.2025, поданій через систему «Електронний суд», просив розгляд справи проводити за його відсутності, не заперечував щодо заочного розгляду справи (а.с.74-75). Відповідач у судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяв з процесуальних питань та по суті справи не надано, відзиву не подано (а.с.73,82). Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити заочне рішення, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам у сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 21.09.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] укладено кредитний договір № 26362-09/2024 шляхом його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідач також підписав заяву анкету на отримання фінансового кредиту, паспорт споживчого кредиту (одноразовий ідентифікатор W2787) (а.с.9-11). Відповідно до умов договору від 21.09.2024 [PERSON] надано кредит у розмірі 8000,00 грн, строк кредиту 120 днів, кінцева дата погашення кредиту 18.01.2025, з обов`язковою сплатою згідно графіку платежів. Кредит надано під відсоткову ставку 1% у день, що становить 365% річних. Реальна процентна ставка 2439,14 %, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 16448,00 грн (а.с.10). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, [PERSON] станом на 26.05.2025 має борг за тілом кредиту 8000,00 грн, за відсотками 7520,00 грн, та заборгованість за неустойкою в розмірі 9120,00 грн (а.с.18-19). Між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «КРЕДІТ-КАПІТАЛ» 23.12.2024 укладено договір факторингу № 23122024, згідно з яким відбулось переуступлення прав вимоги за рядом кредитних договорів, у тому числі, за кредитним договором укладеним з [PERSON] . Факт переходу прав вимоги підтверджується також актом приймання передачі реєстру боржників від 23.12.2024 (а.с. 20-23). Відповідно до інформаційного витягу з реєстру боржників та реєстру прав вимоги за відповідачем станом на дату укладення договору факторингу, була наявною заборгованість у сумі 24640,00 гривень, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту 8000,00 грн, заборгованості за процентами 7520,00 грн та заборгованості за неустойку (штраф) в розмірі 9120,00 грн (а.с.23 зворот). Згідно з наданої АТ «Державний Ощадний банк України», витребуваної судом за клопотанням позивача, станом на 24.09.2025, [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) мала відкритий картковий рахунок [NUMBER] , до якого емітовано банківську картку № [NUMBER] , на яку зараховано 8000,00 грн. [PERSON] проводилася 15.04.2024 Відповідачу надіслано досудову вимогу від 21.05.2025 про погашення заборгованості, повідомлення про відступлення прав вимоги, але як стверджує позивач та не заперечив відповідач, борг залишається несплаченим (а.с.56). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як визначено ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав відповідачу певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК України, було укладено. Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюється договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] неналежно виконує свої обов`язки з повернення отриманого кредиту, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням її зобов`язань за кредитним договором у розумінні норм ЦК України, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Суд погоджується з доводами позивача щодо необхідності стягнення з відповідача тіла кредиту та відсотків за користування кредитом, а тому в цій частині вимоги підлягають до задоволення. Щодо вимог про стягнення з відповідача неустойки у виді штрафу в розмірі 9120,00 грн, то такі вимоги позивача задоволенню не підлягають, як такі що суперечать вимогам закону. Так, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже в силу прямої норми закону, банк (фінансова установа) зобов`язаний був списати боржнику заборгованість за неустойкою (штрафом) в сумі 9120,00 грн, адже вона нарахована за кредитним договором укладеним у період дії воєнного стану, що триває дотепер. Однак кредитор списання неустойки не здійснив, звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, що включає неустойку у виді штрафу. Вказане суперечить вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині стягнення неустойки є такими, що не підлягають задоволенню. В цій частині в задоволені позову суд вважає за необхідне відмовити. Таким чином, на підставі наведеного, виходячи із принципів законності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом у загальному розмірі 15520,00 грн (8000,00 грн + 7520,00 грн). Із урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 1268,85 гривень (15520 грн х 100 % : 24640 грн = 62,98 % задоволених позовних вимог; 2422,40 грн х 62,98 % /100 % = 1525,62 грн). Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підтвердження понесених витрат, пов`язаних з правничою допомогою, позивачем додано: копію договору про надання правової допомоги від 01.03.2024 № 0103, ордер на надання правничої допомоги від 01.03.2024 № 1266140, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 29.09.2012 № 2093, копію детального опис наданих послуг від 09.05.2025 за договором про надання правової (правничої) допомоги від 01.03.2024, рахунок на оплату б/н від 25.04.2025. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Статтею 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Беручи до уваги викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме на суму 4408,60 грн (7000 грн х 62,98 % задоволених вимог/100 %).

Outcome: partial