Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

Сутність порушеного питання щодо ухвалення додаткового рішення суду У провадженні Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області перебувала цивільна справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 16 вересня 2025 року рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області задоволено позов ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованість за кредитним договором № 1523207 від 01.02.2021 в розмірі 8 200 (вісім тисяч двісті) гривень 00 копійок. Стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» 2422 грн 40 коп. судового збору. 24 вересня 2025 року представник позивача звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення суду. Мотивував тим, що у справі слід ухвалити додаткове рішення про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» витрат на правничу допомогу в розмірі 10 500 грн 00 коп. на підставі поданих даних після ухвалення рішення суду. Позиція сторін у справі щодо порушеного питання У поданому до суду письмовому клопотанні про зменшення витрат на правову допомогу відповідач [PERSON] зазначив, що справа є малозначною, розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у категорії якої наявна узгоджена та усталена судова практика, тому з урахуванням розумності витрат, їх відповідність складності, обсягу та характеру наданої допомоги та ціни позову просив зменшити витрати на професійну допомогу адвоката Пархомчука С.В. до 2 000 грн. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача у заяві про ухвалення додаткового рішення заявив про її розгляд без виклику сторін. Відповідач у поданому до суду клопотанні просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального\~кодексу України\~(далі\~-\~ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Норми права, що підлягають застосуванню при ухваленні додаткового рішення суду Вивчивши доводи заяви, перевіривши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Згідно з ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3)\~судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Статтею 133 ЦПК України до судових витрат віднесені і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 15 ЦПК України). Положеннями ч. 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19). Установлені судом фактичні обставини справи та мотиви суду щодо обгрутованості заяви про ухвалення додаткового рішення суду Із матеріалів справи вбачається, що інтереси позивача під час розгляду справи у суді представляв адвокат Пархомчук С.В. на підставі договору №09/07/2025 про надання правової допомоги від 09.07.2025. У позовній заяві було зазначено, що орієнтовний розмір судових витрат ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді щодо стягнення заборгованості за кредитним договором становить 10 500 грн 00 коп. Рішення суду ухвалене 16.09.2025, яке отримане представником позивача в електронному кабінеті 18.09.2025. Заява про винесення додаткового рішення надійшла до суду 24.09.2025, отже у визначені ЦПК України строки. Крім того, судом установлено, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування, представником позивача надано: свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Пархомчука С.В. від 18 липня 2019 року; договір про надання правової допомоги № 09/07/2025 від 09 липня 2025 року; довіреність видану ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» адвокату Пархомчука С.В. від 09 липня 2025 року; акт про отримання правової допомоги від 15 вересня 2025 року ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» від адвоката Пархомчука С.В. із детальним описом робіт (наданих послуг) на суму 10500 грн 00 коп; платіжну інструкцію № 994 про перерахування 15 вересня 2025 року ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» на рахунок [PERSON] коштів у розмірі 10 500 грн 00 коп із призначенням платежу: правнича допомога згідно договору про надання правової допомоги від 09 липня 2025 року, згідно рахунку 15 вересня 2025 року № 15.09.2025-8; рахунок 15 вересня 2025 року № 15.09.2025-8 за правничу допомогу згідно з договором про надання правової допомоги від 09 липня 2025 року на суму 10 500 грн 00 коп. (а.с. 10, 14-16,29,57,60,61). Суд зазначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). Згідно з ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також, чи була їх сума обґрунтованою (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Дослідивши докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, враховуючи клопотання відповідача про зменшення суми таких витрат, суд дійшов висновку, що справа не є складною за предметом та підставою позову, у ній представник позивача підготував і подав позов до суду, не приймаючи участі у судових засіданнях, надав юридичну консультацію позивачу, отримавши від неї відповідні документи, у такій категорії спорів сформована усталена судова практика, обсяг наданих правових послуг як за своїм змістом та тривалістю не є значним, певне значення справи для позивача, яке пов`язується із стягненням із відповідача належних позивачу грошових коштів. Отже, ураховуючи те, що при зверненні до суду з позовом ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» не ініціювало питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу та судом при ухваленні рішення суду 16 вересня 2025 року це питання не вирішувалося, а тому, ураховуючи непроведення розгляду справи по суті за участі сторін у справі, та на підставі ч. 1, 3 ст. 270 ЦПК України, подану заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі в частині стягнення витрат на правничу допомогу слід задовольнити частково, змешнивши розмір таких витрат до 2 500 грн 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial