Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

25 червня 2025 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» далі позивач звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] , у якому просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованості за договором позики №2415381 в розмірі 20190 грн. та судові витрати у розмірі 3028,00 грн. Позовні вимоги\~обґрунтовано тим,\~що17.03.2024 відповідач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») з метою грошової позики, у зв`язку з чим підписав договір позики №2415381 та ознайомився з текстом правил надання грошових коштів у позику, повністю погодився на умови договору позики. Відповідач отримав позику у розмірі 6000 грн на платіжну картку № [NUMBER] . Умов договору щодо порядку повернення запозичених коштів не виконав, а тому допустив порушення зобов`язання. Згідно укладеного між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» і ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 до позивача перейшло право вимоги до відповідача за договором позики №2415381 від 17.03.2024. Відповідно до реєстру боржників №37 від 26.11.2024 до договору факторингу №14/06/21 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 20190,00 грн, з яких 6000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14190,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Процесуальні дії та рішення у справі. 28 липня 2025 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження. 15 жовтня 2025 року протокольною ухвалою вирішено проводити розгляд справи у відсутності відповідача, в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи. Позиції учасників справи. Представник позивача в позовній заяві просить розгляд справи проводити у його відсутність, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи 10.09.2025 року, 15.10.2025 року, повідомлений двічі належним чином, причин неприбуття не повідомила, не заявила про розгляд справи у її відсутність, не подала ні відзив на позовну заяву, ні докази на підтвердження чи спростування позиції позивача, яка викладена у позовній заяві. Відповідач повідомлявся шляхом направлення судових повісток, що підтверджується поштовим повідомленням, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення повернулися на адресу суду з відміткою «вручено одержувачу», що, відповідно до правової позиції Верховного Суду, є належним врученням. (Постанова ВС від 23.01.2023 у справі № 496/4633/18). Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що всі сторони по справі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, зважаючи на наявність клопотання сторони позивача про розгляд справи за їх відсутності, а також враховуючи відсутність клопотань відповідача про відкладення судового розгляду, суд приходить до висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності сторін по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що відповідно до договору позики №2415381 від 17.03.2024, який укладено між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] , позикодавець зобов`язався передати відповідачу грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача, а відповідач зобов`язався їх повернути та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Підписанням вказаного договору відповідач підтвердив, що він ознайомився з повною інформацією щодо позикодавця та його послуг, погодився, що до моменту підписання договору позики він вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику. Відповідно до договору позики сума позики становить 6000 грн, строк позики (строк договору) 15 днів, стандартна процентна ставка (базова) 2,5% в день. Договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 2pnH04. Згідно договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, який укладено між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем з додатковими угодами №2, №7, №44 та актом прийому-передачі реєстру боржників позивачу за плату передано право вимоги до боржників, в тому числі до відповідача в сумі 20190.00 грн за договором №2415381. Відповідно до п. 1.1 вказаного договору факторингу до позивача перейшли права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, що формується згідно додатку №2, №6 та є невід`ємною частиною договору. Як вбачається з витягу з реєстру боржників №37 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, від ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до позивача перейшло право грошової вимоги до [PERSON] , за договором позики №2415381, загальна сума заборгованості 20190,00 грн, в тому числі: 6000 грн - основний борг; 14190,00 грн - відсотки. Застосовані норми права. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положенням ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначені висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15.03.2023 року по справі № 300/438/18. У постанові Верховного Суду від 27.07.2021 року за №910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Мотиви і висновки суду. Між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачем укладений кредитний договір і надані кредитні кошти, в обумовленому кредитним договором розмірі. Позивач отримав право вимоги до відповідача за договором №2415381 від 17.03.2024 і за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року та додатковими до зазначеного договору угодами. Суду не надано доказів щодо неправильності або необґрунтованості зазначеного розрахунку заборгованості. Заборгованість [PERSON] за договором позики № 2415381 від 17.03.2024 станом на 30.04.2025 не погашена і складається з заборгованості за тілом кредиту 6000,00 грн, заборгованість по відсоткам становить 14190,00 грн, а всього 20190 грн. Ураховуючи зазначене, оцінивши докази, суд робить висновок що відповідачем порушено права позивача у частині неналежного виконання зобов`язань за договором позики № 2415381 від 17.03.2024, станом на 30.04.2025 відповідач має заборгованість перед позивачем за вказаними договорами і позов підлягає повному задоволенню. Щодо судових витрат. Відповідно до частини першої статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як встановлено судом, відповідно до платіжної інструкції №115837 від 20.05.2025 року позивач сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Оскільки позов ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] задоволено у повному обсязі, суд вважає, що відповідно до статті 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 гривень. Згідно із пунктами 1-3 частини другої, частини восьмої\~статті 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved