Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

У липні 2025 року позивач ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 15 червня 2024 року між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 7993715, згідно з умовами якого ТОВ "Авентус Україна" надало позичальниці [PERSON] кредит у сумі 23100,00 грн на строк 360 днів. Додатковою угодою від 18 червня 2024 року сторони збільшили суму кредиту на 2000 грн до 25100,00 грн. Відповідачка не дотримувалася умов кредитного договору, своєчасно не повернула кредит та не сплатила проценти за користування ним. Заборгованість [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту від 15 червня 2024 року № 7993715 становить 69487,14 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 23970,50 грн, процентами за користування кредитом у сумі 32966,64 грн, пенею, штрафами у сумі 12550,00 грн. За договором факторингу від 24 квітня 2025 року № 24042025 ТОВ "Авентус Україна" відступило право вимоги до позичальниці [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту від 15 червня 2024 року № 7993715 позивачеві. 22 червня 2024 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 639372775, згідно з умовами якого ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" надало позичальниці [PERSON] кредит у вигляді кредитної лінії з лімітом 12900,00 грн. Перший транш - 12900,00 грн. Кінцевий термін повернення кредиту - 22 липня 2029 року. Відповідачка належним чином не виконувала умови договору позики, допустила заборгованість за кредитом у сумі 12899,38 грн, процентами за користування ним у сумі 28453,35 грн та неустойкою у сумі 6449,69 грн, а всього - 47802,42 грн. 28 листопада 2018 року ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до п. 2.1 якого клієнт ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" зобов`язалося відступити фактору ТОВ "Таліон Плюс" права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор взяв на себе обов`язок їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором. У подальшому між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" укладено додаткову угоду від 31 грудня 2020 року № 26. За цими договорами ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" відступило ТОВ "Таліон Плюс" право вимоги до позичальниці [PERSON] . У свою чергу за договором від 27 лютого 2025 року№ 27/0225-01 ТОВ "Таліон Плюс" передало ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" право вимоги до позичальниці [PERSON] за договором кредитної лінії від 22 червня 2024 року № 639372775. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 04 серпня 2025 року прийнято до провадження позовну заяву ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до [PERSON] про стягнення заборгованостіта відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідачка відзив на позовну заяву ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до суду не подала. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, у позовній заяві позивач просив суд розглянути справу за відсутності його представника, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не подала. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини. Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ч. 2 ст. 639 ЦК України зазначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Судом з`ясовано, що 15 червня 2024 року ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", договір про надання споживчого кредиту № 7993715, за умовами якого ТОВ "Авентус Україна" зобов`язалось надати позичальниці [PERSON] кредит у сумі 23100,00 грн на строк 360 днів. Додатковою угодою від 18 червня 2024 року сторони погодили збільшення суми кредиту на 2000,00 грн - до 25100,00 грн. 22 червня 2024 року ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", договір кредитної лінії № 639372775, згідно з умовами якого ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" надало позичальниці [PERSON] кредит у вигляді кредитної лінії з лімітом 12900,00 грн. Перший транш - 12900,00 грн. Кінцевий термін повернення кредиту - 22 липня 2029 року. Оскільки ці договори укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток, та відповідачка підписала їх електронним підписом одноразовим ідентифікатором, тому без отримання відповідного ідентифікатора, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такі договори не були б укладені. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20, від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. ТОВ "Авентус Україна" належно виконало умови договору про надання споживчого кредиту від 15 червня 2024 року № 7993715, надавши [PERSON] кредитні кошти у сумі 25100,00 грн. ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" також належно виконало зобов`язання за договором кредитної лінії від 22 червня 2024 року № 639372775 щодо надання позичальниці [PERSON] кредиту у сумі 12900,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Позичальниця [PERSON] не виконала зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, допустила заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 15 червня 2024 року № 7993715, у тому числі за тілом кредиту у сумі 23970,50 грн. Також [PERSON] неналежно виконувала зобов`язання за договором кредитної лінії від 22 червня 2024 року № 639372775 щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування ним. За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до п. 1.5 договору про надання споживчого кредиту від 15 червня 2024 року № 7993715 стандартна процентна ставка становить 1,5 %, яка нараховується на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом; знижена процентна ставка - 1,05 %, яка нараховується на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом. Згідно з п. 8.3 договору кредитної лінії від 22 червня 2024 року № 639372775 базова процентна ставка складає 1,5 % в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника, за кожен день користування ним. Дисконтна процентна ставка становить 1,46 % в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника, за кожен день користування ним, яка застосовується за умови повного дострокового погашення всієї суми кредиту за всіма отриманими траншами протягом 6 календарних днів після дати закінчення дисконтного періоду кредитування (п. 8.5 договору кредитної лінії від 22 червня 2024 року № 639372775). Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" доповнено п. 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. П. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону "Про споживче кредитування" передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Згідно з нормою ч. 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX дія п. 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Зважаючи на те, що договір про надання споживчого кредиту № 7993715 укладено 15 червня 2024 року, а договір кредитної лінії № 639372775 - 22 червня 2024 року, тобто після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, максимальний розмір денної процентної ставки за користування кредитом не міг перевищувати 1 %. За приписами ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Отже, п. 1.5 договору про надання споживчого кредиту від 15 червня 2024 року № 7993715 та п. п. 8.3, 8.5 договору кредитної лінії від 22 червня 2024 року № 639372775, якими встановлено розмір денної процентної ставки за користування кредитом у розмірі понад 1 %, є нікчемними. З огляду на це суд розраховує заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту від 15 червня 2024 року № 7993715 та договором кредитної лінії від 22 червня 2024 року № 639372775, виходячи з денної процентної ставки за користування кредитом у розмірі 1 %. Проценти за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту від 15 червня 2024 року № 7993715 нараховані кредитодавцем за період до з 15 червня 2024 року до 12 жовтня 2024 року. Таким чином, сума процентів за користування кредитом, які підлягають стягненню з [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту від 15 червня 2024 року № 7993715, становить 28953,09 грн ((23100,00 грн х 1 % х 3 дні (з 15 червня 2024 року до 17 червня 2024 року)) + (25100,00 грн х 1 % х 19 днів (з 18 червня 2024 року до 06 липня 2024 року)) + (23970,50 грн х 1 % х 98 днів (з 07 липня 2024 року до 12 жовтня 2024 року)) = 28953,09 грн). Проценти за користування кредитом за договором кредитної лінії від 22 червня 2024 року № 639372775 нараховані кредитодавцем за період до з 22 червня 2024 року до 23 листопада 2024 року. Отже, сума процентів за користування кредитом, які підлягають стягненню з [PERSON] за договором кредитної лінії від 22 червня 2024 року № 639372775, становить 19865,09 грн ((12900 грн х 1 % х 7 днів (з 22 червня 2024 року до 28 червня 2024 року)) + (12899,38 грн х 1 % х 147 днів (з 29 червня 2024 року до 23 листопада 2024 року)) = 19865,09 грн). Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Отже, заборгованість [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту від 15 червня 2024 року № 7993715 становить 52923,59 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 23970,50 грн, проценти за користування кредитом у сумі 28953,09 грн; заборгованість договором кредитної лінії від 22 червня 2024 року № 639372775 становить 32764,47 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 12899,38 грн, процентами за користування нею у сумі 19865,09 грн. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення. Ч. 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Згідно з п. 6.4 договору про надання споживчого кредиту від 15 червня 2024 року № 7993715 у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф: у розмірі 693,00 грн на четвертий день такого невиконання та/або неналежного виконання та штраф у розмірі 231,00 грн, починаючи з п`ятого дня кожний день невиконання та/або неналежного виконання. Відповідно до п. 12.3 договору кредитної лінії від 22 червня 2024 року № 639372775 за порушення будь-якого з платежів за цим договором на 14 і більше календарних днів, позичальник зобов`язаний сплатити неустойку у вигляді штрафу у розмірі 5000 % від суми невиконаного зобов`язання, але не більше половини суми кредиту, отриманого споживачем за цим договором. Нормою п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, вимоги позивача про стягнення неустойки (штрафів) за договором про надання споживчого кредиту від 15 червня 2024 року № 7993715 та договором кредитної лінії від 22 червня 2024 року № 639372775 задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 24 квітня 2025 року на підставі договору факторигу № 24042025 ТОВ "Авентус Україна" відступило ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" право вимоги до позичальниці [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту від 15 червня 2024 року № 7993715. 28 листопада 2018 року ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до п. 2.1 якого клієнт ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" зобов`язалося відступити фактору ТОВ "Таліон Плюс" права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор взяв на себе обов`язок їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором. У подальшому між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" укладено додаткову угоду від 31 грудня 2020 року № 26. За цими договорами ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" відступило ТОВ "Таліон Плюс" право вимоги до позичальниці [PERSON] . За договором від 27 лютого 2025 року № 27/0225-01 ТОВ "Таліон Плюс" передало ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" право вимоги до позичальниці [PERSON] за договором кредитної лінії від 22 червня 2024 року № 639372775. З огляду на викладене суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнути з відповідачки [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 15 червня 2024 року № 7993715 у сумі 52923,59 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 23970,50 грн, проценти за користування кредитом у сумі 28953,09 грн; заборгованість договором кредитної лінії від 22 червня 2024 року № 639372775 у сумі 32764,47 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 12899,38 грн, процентами за користування нею у сумі 19865,09 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у тому числі витрати на правову допомогу покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Таким чином, з відповідачки [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" компенсації підлягає судовий збір пропорційно до задоволених вимог у сумі 2212,16 грн ((52923,59 грн + 32764,47 грн) / 117289,56 грн х 3028,00 грн = 2212,16 грн).

Outcome: partial