Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

Акціонерне товариство «КРЕДОБАНК», (надалі позивач, банк, АТ «КРЕДОБАНК») звернулося до суду з позовом до [PERSON] (надалі відповідач, позичальник) про стягнення заборгованості за кредитним договором № CL-179414 від 26.03.2019. Позов обґрунтовано тим, що 26.03.2019 між АТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № CL-179414. Відповідно до зазначеного кредитного договору банк повністю та в строки виконав зобов`язання перед відповідачем, надавши йому кредитні кошти. Відповідач взятих на себе зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 05.05.2025 в нього виникла заборгованість перед банком, розмір якої становить 137999,75 грн., з яких залишок заборгованості за тілом кредиту 79868,71 грн., залишок заборгованості за відсотками 58131,04 грн. З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача направлено досудову вимогу про виконання договірних зобов`язань, яка залишена відповідачем без реагування та борг не оплачено. У зв`язку з цим позивач просив стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № CL-179414 від 26.03.2019 у розмірі 137999,75 грн. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Винару Л.В. На запит суду надійшла інформація із Олевської міської ради Житомирської області стосовно зареєстрованого місця проживання відповідача [PERSON] . Ухвалою суду\~від 01.07.2025\~ відкрито\~провадження у\~справі та\~призначено розгляд\~справи в\~порядку спрощеного\~позовного провадження. Викликано в судове засідання сторони по справі. Відповідно до ч. 2\~ст. 279 ЦПК України\~розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Згідно ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає\~справу в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~без повідомлення\~сторін за\~наявними у\~справі матеріалами,\~за\~відсутності клопотання\~будь-якої\~зі сторін\~про інше. За клопотанням однієї із сторін або за власною ініціативою суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 07.10.2025 року до суду від представника позивача Рудницького Ю.І. надійшла заява, з доданими копіями анкети-заяви № CL-179414, у якій представник просить долучити зазначені докази до справи № 287/1350/25. Зазначена заява розглянута судом та додані докази долучено до матеріалів справи. 14.10.2025\~ представник\~ позивача\~Рудницький Ю.Г.\~ в\~період часу\~ з\~10.55\~год.\~ до\~11.15\~год.\~ не\~вийшов на\~зв`язок для\~проведення судового\~засідання в\~режимі відеоконференції.\~ Про\~причини своєї\~неучасті \~у судовому\~засіданні в\~режимі відеоконференції\~суду не\~повідомив,\~що стверджується\~довідкою наявною\~в матеріалах\~справи.\~ \~Також,\~в матеріалах\~справи наявна письмова заява представника позивача, яка подана ним до суду 01.09.2025, у якій він зазначає, що позов АТ «Кредобанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підтримує, просить позов задоволити в повному обсязі.\~Не заперечує\~проти ухвалення\~ заочного\~рішення та\~проведення судового\~засідання за\~відсутності представника\~позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання на розгляд справи повторно не з`явився та не повідомив про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у встановленому законодавством порядку, шляхом направлення на його адресу судової повістки та опублікування оголошення на веб-сайті суду, що стверджується матеріалами справи. Заяву про відкладення розгляду справи та відзив на позов відповідач до суду не надав. Заперечення стосовно розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України, суд може розглянути справу за відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки, відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, жодних заяв та клопотань до суду не надіслав та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється відповідно до\~Конституції України, цього\~Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. В силу положень ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Частиною 2\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно з ч. 1\~ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~ст. 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 26.03.2019 між АТ "КРЕДОБАНК" та [PERSON] укладено кредитний договір № СL-179414 (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в сумі 101 000,00 грн., на термін 60 місяців на поточні потреби. Відповідно до умов кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки у розмірі 36,99 % річних. Щомісячний платіж становить 3714,17 грн., комісія - 0,00 %. АТ «Кредобанк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, що підтверджується копією меморіального ордеру № 16736854 від 26.03.2019 (а.с. 12) та виписками по особовому рахунку відповідача (а.с. 26-91). Також, 21.03.2019 [PERSON] підписав Анкету-Заяву № СL - 179414 фізичної особи на отримання готівкового кредиту, шляхом підписання якої, позичальник підтвердив своїм підписом, що з умовами надання кредиту, викладеними в Паспорті споживчого кредиту ознайомлений, примірник Паспорта споживчого кредиту отримав (а.с. 22-25). Таким чином, з усіма істотними умовами кредитування відповідач був ознайомлений, що підтверджується його підписом у анкеті-заяві № CL - 179414 від 21.03.2019, в якій закріплено, зокрема строк кредитування, процента ставка за користування кредитними коштами, мета отримання кредиту тощо. Зважаючи на вказане, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони, діючи вільно, на власний розсуд, уклали кредитний договір, оформлений письмовим документом і підписаний сторонами. Однак, як встановлено судом, позичальник порушив умови укладеного кредитного договору, оскільки належним чином не виконав зобов`язання щодо сплати в рахунок повернення кредиту щомісячних платежів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, стягнення якої позивач має право вимагати в судовому порядку. Зазначене підтверджується, розрахунком заборгованості (а.с. 178-183) та банківськими виписками по рахунку відповідача (а.с. 26-91). АТ "Кредобанк" 27.02.2025 направив [PERSON] досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань та погашення простроченої заборгованості у сумі 130682,00 грн., а у випадку невиконання даної вимоги у визначений строк достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі 134317,17 грн. та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі, передбачені кредитним договором (а.с. 187-188). Також, позивачем надано список «54/2025к» згрупованих відправлень\~Укрпошта Експрес поданих АТ «Кредобанк», з якого слідує, що [PERSON] направлено за адресою: [ADDRESS] , відправлення № 0505267749390 (а.с. 14). Таким чином АТ\~«Кредобанк» звернувшись до позичальника з досудовою вимогою від 27.02.2025 про дострокове виконання боргових зобов`язань, яка направлена відповідачу 08.03.2025, вимагав дострокового повернення усієї заборгованості протягом 30 днів, змінивши строк виконання основного зобов`язання, який мав настати 25.03.2025. Із розрахунку заборгованості за договором кредиту CL-179414 від 26.03.2019 вбачається, що нарахування відсотків на поточну суму заборгованості здійснювалось до 25.03.2025, тобто в межах строку виконання основного зобов`язання (а.с. 178-179). Визначаючи розмір заборгованості, суд враховує, що розрахунок, наданий позивачем, є повним, чітким, узгоджується з умовами кредитного договору, відповідачем не спростований, тому суд вважає його належним та допустимим доказом і бере за основу при ухваленні рішення. Враховуючи, що відповідач отримав досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, що підтверджується матеріалами справи та відсотки нараховані в межах строку виконання основного зобов`язання, а також те, що відповідач узяті на себе зобов`язання за укладеним з банком кредитним договором щодо повернення отриманих коштів не виконує, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з останнього на користь позивача заборгованості за кредитним договором № СL-179414 від 26.03.2019 у розмірі 137999,75 грн., яка утворилася станом на 05.05.2025, зокрема, сума заборгованості за тілом кредиту\~79868,71 грн., сума заборгованості за відсотками\~58131,04 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості за договором кредиту, доданим до матеріалів позовної заяви (а.с.178-183). За таких встановлених фактичних обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved