Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» звернулося до суду з указаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №010/61704/82/1066869 від 21.04.2021 в розмірі 33\~141,53 грн., яка складається з суми заборгованості за дозволеним овердрафтом 32 005,13 грн., суми заборгованості за відсотками 1 136,40 грн. Крім того, просить стягнути на свою користь судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 21.04.2021 [PERSON] в АТ "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», підписала Заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту "Кредитна картка" №010/61704/82/1066869, згідно з умовами якої банк відкрив позичальнику картковий рахунок та встановив поточний ліміт, розмір якого на дату початку кредитування становив 5 000,00 грн., з максимальним лімітом у 500\~000 грн. Строк кредиту становить 48 місяців, процентна фіксована ставка за користування кредитом, у тому числі за недозволеним овердрафтом, складає 48% річних. У свою чергу, позичальник зобов`язався сплачувати банку обов`язковий щомісячний платіж за користування кредитом в розмірі 5% від власної заборгованості перед банком, але не менше 30 грн. або суми залишку власної заборгованості, якщо вони менше за зазначену суму. Представник ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» зауважує, що банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі та на умовах, передбачених договором. Натомість відповідач припинив виконувати взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 33\~141,53 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 17.06.2025 року відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не направляла. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, дійшов наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що на підставі заяви про відкриття карткового рахунку та надання Кредиту «Кредитна картка» №010/61704/82/1066869 від 21.04.2021 АТ «Райффайзен Банк Аваль» відкрило [PERSON] картковий рахунок №IBAN [NUMBER] в гривні, з розміром поточного ліміту 5 000,00 грн., який може бути змінений в порядку та на умовах, передбачених п. 2.1 Заяви, процентна ставка за користування кредитом, у тому числі за користування недозволеним овердрафтом, фіксована 48% річних (а.с. 5). Підпунктом 2.1. Кредитного договору визначено, що на дату підписання Заяви та відкриття КР Поточний ліміт становить 0 (нуль) гривень. Протягом тридцяти робочих днів з дати Заяви, після відкриття КР Банк може змінити розмір Поточного ліміту, про що направляє Клієнту SMS-повідомлення на номер телефону, що наданий Клієнтом при підписанні Заяви або інший номер телефону, що наданий Клієнтом в процесі обслуговування. Датою початку кредитування є дата направлення Банком Клієнту першого після підписання Заяви SMS - повідомлення про встановлення (зміни) Поточного ліміту. Банк повідомляє Клієнта про розмір Поточного ліміту в наступному періоді згідно порядку, передбаченому підпунктом 2.3.1. пункту 2.3. Статті 2 Розділу 6 Правил. Відповідно до розрахунку заборгованості по картковому рахунку [PERSON] за договором №010/61704/82/1066869 від 21.04.2021 (номер карткового рахунку [NUMBER] ( [NUMBER] ), 22.07.2021 року відбулася зміна кредитного ліміту з 5 000,00 грн. до 42 100,00 грн. (а.с. 19). Зі змісту виписки по рахунку вбачається, що [PERSON] на підставі укладеного договору отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на відкритий їй картковий рахунок, користувалася кредитними коштами та періодично погашав заборгованість (а.с. 14-17). У зв`язку із не виконанням у повному обсязі [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 22.02.2023 року становить 33\~141,53 грн. та складається з суми заборгованості за дозволеним овердрафтом 32 005,13 грн., суми заборгованості за відсотками 1 136,40 грн. (а.с. 19). 20.12.2022 між АТ "Райффайзен Банк" та ТОВ "ФК "Сіті Фінанс " укладено договір про відступлення права вимоги №114/2-57F, відповідно до якого АТ "Райффайзен Банк" передало (відступило) ТОВ "ФК "Сіті Фінанс " за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, у тому числі й до відповідача в сумі 33\~141,53 грн., що підтверджується змістом самого договору та Витягу з Реєстру боржників до даного Договору (а.с. 20-24, 42-44). Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ст. 11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів. Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За правилами статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526\~ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 1ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Також відповідно до положень статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.\~12,\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи на підставі поданих доказів, які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, свідчать про те, що відповідач [PERSON] не виконала належним чином своїх зобов`язань, передбачених умовами кредитного договору, по поверненню одержаних в якості кредиту грошових коштів та сплати процентів за користування кредитом, а тому з неї на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №010/61704/82/1066869 від 21.04.2021 року в сумі 33 141,53 грн. Щодо вимоги про стягнення з відповідача судових витрат, суд зазначає наступне. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови у задоволення позову - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 133 ЦПК України до судових витрат відносяться витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких належать, зокрема, і витрати на професійну правничу допомогу адвоката. Стаття 59 Конституції України закріплює право кожного на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що 14 червня 2023 року між ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» та адвокатом Титаренком В.В. укладено договір №14-06/2023 про надання правничої допомоги (а.с. 33-35). Згідно з пунктом 4.1 договору вартість правничої допомоги та порядок розрахунків за її надання клієнту, визначаються сторонами в додатку до цього договору, що є невід`ємною частиною цього договору та актами наданої правничої допомоги. Частиною третьою статті 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження факту надання професійної правової допомоги у даній справі суду надано додаток №1 до договору на надання правничої допомоги №14/06/2023 від 14.06.2023, замовлення №1056 до договору на надання правничої допомоги №14/06/2023 від 14.06.2023, а також акт виконаних робіт (наданих послуг) до замовлення №1056, з яких слідує, що вартість наданих адвокатом послуг (виконаних робіт) складає 1 400 грн., з них: аналіз судової практики та законодавства 400 грн. (1 год.), аналіз матеріалів, отриманих від клієнта за кредитним договором 400 грн. (1 год.), підготовка позовної заяви та відправлення пакету документів до суду 600 грн. (1 год.) (а.с. 36-38). Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року в справі №922/1964/21 звертала увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20). Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). Суд вважає, що заявлена позивачем сума витрат на правничу допомогу в розмірі 1 400 грн. є співмірною зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), та часом, витраченим адвокатом на їх виконання (надання), а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3\~028,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 1 400,00 грн. З огляду на викладене та

Outcome: approved