Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

В жовтні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь 1672,48 грн. витрат на лікування та 25000,00 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05.09.2024 року о 17:10 год. [PERSON] у м. Олександрія, на перехресті вул. Діброви та вул. Святомиколаївської, керуючи транспортним засобом Geely Еmgrand, д.н.з [NUMBER] , на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись другорядною дорогою, не надав перевагу в русі транспортному засобу мопеду дельта д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджено мопед та позивачу завдано тілесні ушкодження. Вказані відомості були зареєстровані Олександрійським РВП в журналі ЄО за №18744. Згідно з довідкою травмпункту №5088 [PERSON] встановлено діагноз: забій грудної клітки, забій кульшового суглобу, осаднення лівого передпліччя. Виявлені травми початково було віднесено до легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з чим кримінальне провадження за ч.1 ст.286 КК України не розпочиналося. До Олександрійського міськрайонного суду було направлено протокол про вчинення адміністративного правопорушення для притягнення відповідача до адміністративної відповідальності. Постановою Олександрійського міськрайонного суду від 27.09.2024 року №398/4650/24 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку з невиконанням ним п.16.11 ПДР та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 850грн. В ході лікування спричинених позивачу в результаті ДТП тілесних ушкоджень, проведених додаткових досліджень, виявлено наступні тілесні ушкодження що перебувають в причинно-наслідковому зв`язку з даною ДТП: закритий перелом ребра зліва, забій гематома лівого стегна, забій лівого кульшового суглобу, садна ліво передпліччя, лівого колінного суглобу. У період з 05.09.2024 року по 04.10.2024 року [PERSON] перебував на амбулаторному лікуванні в зв`язку з спричиненими тілесними ушкодженнями та поніс витрати на придбання медикаментів в сумі 1672,48 грн. Крім того, [PERSON] завдано немайнових втрат спричинених моральними та фізичними стражданнями, які потягли негативні зміни у його житті: фізичний біль, негативні переживання та спогади, тривогу, важкість виконання повсякденних обов`язків, неможливість працювати та піклуватися про себе неможливість займатися домашнім господарством, городніми роботами. Місяць після ДТП він проходив амбулаторне лікування, страждав від болю, не міг працювати та забезпечувати свою сім`ю. Наслідки отриманих ушкоджень і досі його турбують періодичними больовими відчуттями, що істотно впливає на якість життя. З урахуванням глибини душевних страждань розмір спричиненої моральної шкоди [PERSON] оцінює в 25000 грн. Вважаю такий розмір моральної шкоди достатнім для розумного задоволення потреб потерпілого, що не призводить до безпідставного збагачення. Окрім того, вказує, що при зверненні до суду ним понесено витрати на оплату судового збору в розмірі\~1211,60\~грн.\~та професійну правничу допомогу 2000,00 грн., які просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 08.11.2024 року відкрито провадження у вказаній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 26.02.2025 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав посилаючись на\~обставини викладені\~у письмових\~заявах по\~суті справи. Просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Відповідач суду пояснив, що у [PERSON] було достатньо місця для маневру, він міг уникнути ДТП. При оформленні матеріалів ДТП він пропонував позивачу відшкодувати 3000 грн., але той відмовився. На питання поліцейського позивач казав, що медична допомога йому не потрібна і у нього нічого не болить. Готовий відшкодувати позивачу витрати на лікування. Вислухавши пояснення присутніх осіб, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов наступних висновків. Згідно з правилами, викладеними в ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; у часники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 ст.81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 05.09.2024 року об 17 год. 10 хв. [PERSON] у місті Олександрія, на перехресті вул. Діброви, та вул. Святомиколаївської, керуючи транспортним засобом Geely Emgrand, д/н [NUMBER] , на перехресті нерівнозначних доріг рухаючись другорядною дорогою не надав перевагу в русі транспортному засобу-мопед дельта днз ВААА8486, під керуванням [PERSON] внаслідок чого відбулося дорожньо-транспортна пригода (а.с.4). Вказаним, відповідач [PERSON] порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме п. 16.11. «на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху». Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області №398/4650/24 від 27.09.2024 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Зазначена постанова набрала законної сили 08.10.2024 року. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Geely\~Emgrand,\~д/н\~ [NUMBER] на момент ДТП не була застрахована (а.с.14). В результаті ДТП [PERSON] отримав тілесні ушкодження: закритий перелом V ребра зліва, забій гематома лівого стегна, забій лівого кульшового суглобу, садна лівого передпліччя, лівого колінного суглобу (а.с.6, 8). В період з 05.09.2024 року по 04.10.2024 року [PERSON] перебував на амбулаторному лікуванні у КП «ЦМЛ м. Олександрії». Витрати на лікування позивача склали 1672,48 грн. (а.с.10-13). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1 та 2 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода,завдана одній особі звини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. За приписами ч.1 ст.1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. В судовому засіданні встановлено, що в наслідок порушення відповідачем [PERSON] Правил дорожнього руху України 05.09.2024 року сталося ДТП в якій здоров`ю позивача [PERSON] завдано шкоду, отже позовні вимоги в частині відшкодування витрати на придбання медикаментів в сумі 1672,48 грн. підлягають задоволенню. Розглядаючи позовні вимоги щодо відшкодування заподіяної позивачу моральної шкоди суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частиною 2 ст. 1167 ЦК України передбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди, коли на відміну від загальних правил, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, серед яких і випадок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно ч.2, ч.5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як встановлено в ході розгляду даної справи відповідач [PERSON] 05.09.2024 року керував автомобілем марки Geely Emgrand, д/н [NUMBER] , на відповідній правовій підставі. Як зазначено у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до пункту 9 вказаної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір заподіяної моральної шкоди, суд враховує, що позивач [PERSON] внаслідок ДТП зазнав моральних страждань, ушкодження здоров`я та фізичний біль, які порушили його звичайний життєвий уклад та спосіб життя. Крім того, після ДТП позивач знаходився на лікуванні, відчував біль, що було викликано переломом, забоями і саднами тулуба, кінцівок. В зв`язку\~з викладеним,\~значно змінився\~його звичний\~життєвий уклад\~і сімейно-побутові\~відносини. З урахуванням вищевикладеного, тяжкості тілесних ушкоджень, тривалості страждань, суд оцінює спричинену [PERSON] моральну шкоду у сумі 5000 гривень, вважаючи таку грошову компенсацію моральної шкоди розумною та достатньою для відновлення життєдіяльності та справедливості. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивач сплатив судовий збір в розмірі 1211,60грн. (а.с.3), дані кошти слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. З метою захисту порушеного права, позивач звернувся за професійною правовою допомогою, та 12.10.2024 року уклав договір. За послуги представника - адвоката позивачем сплачено кошти у розмірі 2000,00 грн.(а.с.16, 17). Дані витрати позивача належним чином підтверджені, та підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial