Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості у сумі 36539 грн. 20 коп. на підставі Договору №875686 від 08.11.2022 року, витрат на правничу допомогу в розмірі 13000,00 грн., та судових витрат в розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що 08.11.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» (первісний кредитор) та [PERSON] , було укладено Договір №875686. Укладенням цього Договору Сторони домовилися про відкриття Позичальнику Кредитної лінії у межах якої Кредитодавець надає Позичальнику Кредит з Лімітом у розмірі не більше 25000.00 гривень, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит Кредитодавцю та сплатити йому проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором 31.01.2025 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено Договір факторингу (відступлення) № 31012025 про відступлення права вимоги за кредитними договорами в тому числі за договором №875686. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №875686. Відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, однак не виконувала умови договору, тому у неї виникла прострочена заборгованість в сумі 36539 грн. 20 коп., що складається з заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 21349,06 грн., - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 15190,14 грн. У добровільному порядку сплатити наявну заборгованість позичальник відмовляється. Тому позивач просить стягнути з відповідачки на користь ТОВ "Коллект Центр" вказану заборгованість та судові витрати по справі. Вказаний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 30.04.2024 року. Ухвалою Володимирецького районного суду від 05.06.2025 року у вказаній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 25.08.2025 розгляд справи відкладався у зв`язку з неявкою відповідачки. В судове засідання представник позивача не з`явився, але в позовній заяві просили розгляд справи проводити у відсутності представника ТОВ «Факторинг Партнерс» та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] , будучи належно повідомлена про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про перенесення часу судового засідання не клопотала, відзиву на позов або будь-яких заперечень проти позову, а також доказів на підтвердження таких заперечень не надала. Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачка належним чином повідомлена про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідачки та згідно ч. 4 ст.223 ЦПК України зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст.247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими які підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 08 листопада 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» (первісний кредитор) та [PERSON] , було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 875686, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» надає відповідачу грошові кошти (кредит) у розмірі 25000,00 грн., строком на 731 днів, з кінцевим терміном повернення 08 листопада 2024 року, зі сплатою процентів за користування кредитом: за перший день користування кредитом 25% в день (9125% річних), за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85,00% річних, а [PERSON] , зобов`язується повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитом. У подальшому, 31 січня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» як фактором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» як клієнтом було укладено Договір надання послуги з факторингу № 31012025, у відповідності до умов якого ТОВ «Слон Кредит» передає (відступає) ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату своє право грошової вимоги до боржників, строк виконання зобов`язань за якою настав, або яке виникне в майбутньому, а ТОВ «Факторинг Партнерс», здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, приймає право грошової вимоги до боржників, що належить ТОВ «Слон Кредит», і стає новим кредитором за договорами про споживчий кредит, раніше укладеними між клієнтом та боржниками. 31 січня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» було підписано Акт приймання-передачі Реєстру боржників для друку за договором надання послуги з факторингу № 31012025 від 31 січня 2025 року. Згідно розрахунку заборгованості по договору № 875686 від 08.11.2022 року [PERSON] , має заборгованість у сумі 36539 грн. 20 коп., що складається з заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 21349,06 грн., - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 15190,14 грн. Правильність розрахунку відповідачкою не оспорюється, а відтак такий розрахунок є належним доказом. Отже, ТОВ «Факторинг Партнерс», набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до [PERSON] , щодо погашення наявної в неї заборгованості за вищевказаним договором на загальну суму 36539,20 грн., що повністю узгоджується з положеннями ст. 514 ЦК України. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Як вбачається зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 гл.71 Цивільного Кодексу України щодо договору позики. У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами, а ст. 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 530 ЦК України, сторони повинні виконувати свої обов`язки належним чином і у встановлені строки відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а ч. 1 ст.1049 вказаного Кодексу встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору кредит у строк та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це не встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у свої сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Наявність або відсутність обставин та фактів встановлюється на підставі доказів сторін, якими відповідно до ч. 2 ст. 76 ЦПК України є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Положеннями ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем в свою чергу жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано, а навпаки в наданій суду заяві позовні вимоги позивача відповідач визнав. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку ТОВ «Факторинг партнерс» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд. Суд вважає, що обставини на які посилається позивач підтверджуються належними та допустимими доказами дослідженими судом, в той же час відповідачем не надано жодних належних доказів, що підтверджують необґрунтованість чи безпідставність позовних вимог. Таким чином, вимоги позивача про стягнення заборгованості у зазначеній сумі не суперечать договору, є обґрунтованими та підлягають стягненню у судовому порядку. На підставі ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витрати. У зв`язку із задоволенням позовних вимог на підставі ст. 141ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. Крім того, згідно з ст. 137 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13000 грн. 00 коп., що підтверджуються Договором про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 року, заявкою на надання юридичної допомоги № 565 від 01.03.2025 року, детальним описом виконаних робіт про надання юридичної допомоги від 01.11.2023 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved