Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-16 00:00:00

У січні 2025 року акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (надалі - АТ «ПУМБ»/позивач) в особі представника за довіреністю Киричук Г.М. звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість у розмірі 136\~839,29 грн, а також витрати зі сплати судового збору у сумі 2\~422,40 грн. В обґрунтування позову зазначено про те, що між АТ «ПУМБ» та відповідачем були укладені кредитні договори від 13.03.2020 № 2001577017701, за умовами якого відповідачу видано кредит у сумі 32\~999,09 грн, від 21.01.2021 № 1001797450201, за умовами якого відповідачу видано кредит у сумі 30\~000,00 грн, від 16.11.2021 №\~1002018466601, за умовами якого відповідачу видано кредит у сумі 34\~600,00 грн. Відповідач взяті на себе зобов`язання виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 31.10.2024 у нього виникла заборгованість за кредитним договором від 13.03.2020 № 2001577017701 у сумі 55\~340,83 грн, що складається із заборгованості за кредитом у сумі 32\~999,09 грн, заборгованості за процентами у сумі 22\~341,74 грн, заборгованості за комісією у сумі 0,00 грн., за кредитним договором від 21.01.2021 №\~1001797450201 у сумі 25\~762,46 грн, що складається із заборгованості за кредитом у сумі 14\~995,14 грн, заборгованості за процентами у сумі 3,32 грн, заборгованості за комісією у сумі 10\~764,00 грн, за кредитним договором від 16.11.2021 № 1002018466601 у сумі 55\~736,00 грн, що складається із заборгованості за кредитом у сумі 31\~660,93 грн, заборгованості за процентами у сумі 7,76 грн, заборгованості за комісією у сумі 24\~067,31\~грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості та витрати зі сплати судового збору. Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що матеріали справи не містять доказів, які підтверджують факт його належного ознайомлення з усіма істотними умовами договорів. Додатково відповідач зазначив, що визнає позовні вимоги частково, а саме, у стягненні заборгованості за кредитними договорами за тілом кредиту у розмірі 79\~655,16 грн. Окрім того, відповідач просив суд розстрочити виконання зобов`язання зі сплати заборгованості за кредитними договорами у розмірі 79\~655,16 грн строком на три роки з поквартальною (або щомісячною) сплатою рівними частинами, оскільки останній має захворювання та наразі перебуває у вкрай складному матеріальному та соціальному становищі, що об`єктивно унеможливлює своєчасне повне виконання ним кредитних зобов`язань. Додатково відповідач просив суд здійснити розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою судді від 28 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлені строки для подання заяв по суті справи. З огляду на незначну складність справи клопотання відповідача про здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін не підлягає задоволенню. Представник позивача АТ «ПУМБ» у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи; в позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке.\~ Судом встановлено, що між АТ «ПУМБ» та відповідачем була підписана заява №\~2001577017701 від 13.03.2020 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за умовами якого відповідачу встановлено на поточний рахунок кредитний ліміт у сумі 20\~000,00 грн, який в подальшому збільшився до 32\~999,09\~грн, розрахунковий день 30 число місяця, строк дії кредитного ліміту 12 місяців з дня надання кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюються відповідно до умов ДКБО в залежності від типу кредитної картки. Реальна процентна ставка складає 47,88%, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 12\~577,58 грн. 21.01.2021 між АТ «ПУМБ» та відповідачем була підписана заява №\~1001797450201 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за умовами якої відповідачу надано споживчий кредит на загальні споживчі цілі у сумі 30\~000,00 грн строком на 24 місяці з розміром комісії за обслуговування кредитної заборгованості: 2,99 % та розміром процентної ставки: 0,01% річних. 16.11.2021 року між АТ «ПУМБ» та відповідачем була підписана заява №\~1002018466601 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за умовами якої відповідачу надано споживчий кредит на загальні споживчі цілі у сумі 34\~600,00 грн строком на 24 місяців, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості: 3,99 %, розміром процентної ставки: 0,01% річних. Відповідно до ст.ст. 11, 509\~ЦК України договір є підставою для виникнення зобов`язань. Відповідно до\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу,\~та мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Умовами Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, копія витягу з якого додається, передбачено право Банку змінювати клієнту кредитний ліміт. Так, згідно пункту 4.3.6.4. частини 4 Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб встановлено, що змінити (зменшити, збільшити) розмір наданого Кредитного ліміту або закрити Кредитний ліміт взагалі за умови інформування Клієнта шляхом направлення SMS повідомлення на Номер мобільного телефону. В SMS-повідомленні про зміну розміру Кредитного ліміту Банк повідомляє Клієнту новий розмір Кредитного ліміту. У разі незгоди Клієнта із зміненим розміром Кредитного ліміту, за винятком випадку, передбаченого п.\~4.2.19 Розділу II цього Договору, Клієнт протягом 30 (тридцяти) календарних днів повинен звернутися до Банку та особисто подати відповідну письмову заяву. У випадку якщо Клієнт протягом вказаного строку не заявив про свою незгоду зі зміною розміру Кредитного ліміту та/або здійснив першу Платіжну операцію після отримання вказаного SMS-повідомлення Банку згода Клієнта зі зміною умов Договору вважається підтвердженою. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування» споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Про намір відмовитися від договору про споживчий кредит споживач повідомляє кредитодавця у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг") до закінчення строку, встановленого частиною першою цієї статті. Протягом семи календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від договору про споживчий кредит споживач зобов`язаний повернути кредитодавцю грошові кошти, одержані згідно з цим договором, та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором про споживчий кредит. Пунктом 2.2.5 Розділу І публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб передбачено, що підписанням Заяви на приєднання до Договору Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору. Згідно з п. 5.1.7. Розділу І публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом ст. 208 ЦК України за загальним правилом у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною і юридичною особою, а договір між сторонами не становить виключення з цього правила. Відповідно до частин першої, другої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір, яким є і договір між сторонами, укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). З системного аналізу наведених положень цивільного законодавства випливає, що законом до договору кредитування встановлено обов`язковість письмової форми, про дотримання якої свідчить підпис сторін. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У зв`язку з викладеним є очевидним, що у разі укладення договору у письмовій формі, усі його умови повинні бути викладеними в договорі та підписаними сторонами. В силу ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У зв`язку з викладеним є очевидним, що у разі укладення договору у письмовій формі усі його умови повинні бути викладеними в договорі та підписаними сторонами. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зі змісту ст. 611 ЦК України випливає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Банк виконав взяті на себе зобов`язання, а саме видав відповідачу на підставі кредитного договору від 13.03.2020 № 2001577017701 року кредит у сумі 32\~999,09 грн, що підтверджується заявою від 13.03.2020 № 2001577017701 та довідкою про збільшення кредитного ліміту; на підставі кредитного договору від 21.01.2021 року № 1001797450201 банк видав відповідачу 30\~000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 21.01.2021 №\~TR.46923137.74685.8810; на підставі кредитного договору від 16.11.2021 №\~1002018466601 банк видав відповідачу 34\~600,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № TR.53701834.101919.8810 від 16.11.2021. З виписки по рахунку також вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами. Відповідач взяті на себе зобов`язання виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 31.10.2024 має заборгованість: за кредитним договором від 13.03.2020 № 2001577017701 у сумі 55\~340,83 грн, що складається із заборгованості за кредитом у сумі 32\~999,09 грн, заборгованості за процентами у сумі 22\~341,74 грн, заборгованості за комісією у сумі 0,00 грн; за кредитним договором від 21.01.2021 №\~1001797450201 у сумі 25\~762,46 грн, що складається із заборгованості за кредитом у сумі 14\~995,14 грн, заборгованості за процентами у сумі 3,32 грн, заборгованості за комісією у сумі 10\~764,00 грн; за кредитним договором від 16.11.2021 № 1002018466601 у сумі 55\~736,00 грн, що складається із заборгованості за кредитом у сумі 31\~660,93 грн, заборгованості за процентами у сумі 7,76 грн, заборгованості за комісією у сумі 24\~067,31\~грн. Отже, вищевстановленими обставинами справи підтверджується факт укладення між Банком та [PERSON] кредитного договору від 13.03.2020 №\~2001577017701, кредитного договору від 21.01.2021 № 1001797450201 та кредитного договору від 16.11.2021 №\~1002018466601. Відповідач не оспорює факт отримання коштів. Крім того, відповідач частково виконував свої зобов`язання, що вказує на те, що він фактично прийняв обумовлені у договорі умови кредитування. За змістом\~ст. 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1\~ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~ст.1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~ст.\~549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою\~статті 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ч. 1\~ст.\~1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України\~«Про захист\~прав споживачів» статтю 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до частини другої статті 8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України\~«Про споживче\~кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Вказане узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Разом з тим, відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 18\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» (у редакції станом на дату укладення договору в цій справі) продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Згідно з частиною 6 статті 12\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит. До загальних засад цивільного законодавства належать справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Пунктом 4 Кредитного договору від 21.01.2021 № 1001797450201 визначено, що розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить 2,99%, що в грошовому виразі становить 897,00 грн щомісячно. Встановивши у Кредитному договорі\~21.01.2021 № 1001797450201 сплату комісійної винагороди за обслуговування кредиту щомісячними платежами, банк не повідомив, які саме послуги за вказану плату надаються позичальнику. Розмір такої комісійної винагороди з огляду на обставини справи (зокрема, розмір кредиту та процентів) вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що оспорювані умови кредитного договору є несправедливими. Таким чином, встановивши, що банк не повідомив позичальника, які саме послуги за вказану плату йому надаються, розмір комісійної винагороди вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, тобто\~положення пункту 4 Кредитного договору від 21.01.2021 № 1001797450201 щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 30 листопада 2023 року в справі № 216/7637/21, від 09 лютого 2024 року в справі №\~337/3703/22, постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада2023 року в справі № 204/224/21. Відповідно до положень ч. 4 ст.\~263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд також враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену в постанові від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 щодо наслідків укладення договору споживчого кредиту, який передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів. Закон України «Про споживче кредитування»\~розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ ст.\~11\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до ч. 5\~ст.\~12\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування»\~(10.06.2017), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 21.10.2020 у справі №\~194/1387/19. Таким чином, вимоги банку у частині стягнення заборгованості за кредитним договором 21.01.2021 № 1001797450201 за\~комісією за обслуговування кредиту у сумі 10\~764,00 грн є необґрунтованими і задоволенню не підлягають, оскільки обов`язок позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених кредитним договором, є нікчемним. З огляду на вказане, суд доходить висновку, що у задоволенні позову в частині стягнення комісії за обслуговування кредиту від 21.01.2021 № 1001797450201 у вищевказаній сумі (10\~764,00 грн) необхідно відмовити. З наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписок по особовому рахунку встановлено, що відповідачем за період користування кредитними коштами було направлено на погашення прострочених комісій 10\~764,00 грн. З огляду на те, що умови договору, а саме, п. 4 Кредитного договору, яким визначено комісію за обслуговування кредиту щомісячно у розмірі 2,99% від суми кредиту, є нікчемним, необхідно застосувати його наслідки та здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. З огляду на вищевказане, сплачену відповідачем на погашення комісій суму у розмірі 10\~764,00 грн необхідно вирахувати з суми основної заборгованості, а відтак, розмір боргу в цій частині підлягає зменшенню до 4\~231,14 грн (14\~995,14 грн 10\~764,00 грн.). Пунктом 5 Кредитного договору від 16.11.2021 № 1002018466601 визначено, що розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить 3,99%. З аналогічних підстав суд доходить висновку, що вимоги банку у частині стягнення заборгованості за кредитним договором від 16.11.2021 № 1002018466601 за\~комісією за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 24\~067,31 грн є необґрунтованими і задоволенню не підлягають, оскільки обов`язок позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених кредитним договором, є нікчемним. З наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписок по особовому рахунку встановлено, що відповідачем за період користування кредитними коштами було сплачено комісію за обслуговування кредиту у сумі 2\~761,08. З огляду на те, що п. 5 кредитного договору від 16.11.2021 № 1002018466601 , яким визначено комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3,99%, є нікчемним, то необхідно застосувати його наслідки та здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. З огляду на вищевказане, сплачену відповідачем на погашення комісій суму у розмірі 2\~761,08 грн необхідно вирахувати з суми основної заборгованості, а відтак, розмір боргу в цій частині підлягає зменшенню до 28\~899,85 грн (31\~660,93 грн 2\~761,08 грн.). Отже, позовні вимоги акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості: -за кредитним договором від 13.03.2020 №\~2001577017701 у розмірі 55\~340,83\~грн, що складається із заборгованості за кредитом у сумі 32\~999,09 грн, заборгованості за процентами у сумі 22\~341,74 грн; -за кредитним договором від 21.01.2021 № 1001797450201 у розмірі 4\~234,46 грн, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 4\~231,14 грн, заборгованості за процентами у розмірі 3,32 грн. -за кредитним договором від 16.11.2021 № 1002018466601 у розмірі 28\~907,61\~грн, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 28\~899,85 грн, заборгованості за процентами у розмірі 7,76 грн. Відповідно до ст.\~141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог Оскільки вимоги позивача задоволені частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно розміру задоволених вимоги у сумі 1\~565,11 грн (2422,40 х 64,61%). В частині клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення. Згідно ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Статтею 435 ЦПК України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 5 ст. 435 ЦПК України). Розстрочка це спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед. Приписами п. 37 Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що визначення порядку виконання рішення суду, надання відстрочки або розстрочки виконання, вжиття заходів для забезпечення його виконання за наявності для цього підстав зазначається безпосередньо в рішенні суду при його ухваленні. До відзиву на позовну заяву від 19.09.2025, в якому відповідач просив суд розстрочити виконання рішення суду, останнім долучені письмові докази з яких вбачається, що відповідно до наказу голови правління АТ «Запорізький завод феросплавів» щодо особового складу № 282/к від 19.06.2023 [PERSON] звільнено з роботи у зв`язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров`я. Додатково відповідачем долучено виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1878/12 з якої вбачається, що останній має відповідні захворювання. Відповідач має на утриманні малолітню доньку, на підтвердження чого долучив до матеріалів справи свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Оскільки відповідач належними, допустимими та достовірними доказами підтвердив обставини, що стали підставами для розстрочки виконання рішення суду, суд доходить переконання, що вказане клопотання підлягає частковому задоволенню з огляду на те, що ч. 5 ст. 435 ЦПК України не передбачена можливість розстрочення виконання рішення більше ніж на рік. На підставі викладеного,

Outcome: partial