Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

Короткий опис справи та позиція позивача. Позивач\~зазначає, що у 19 грудня 2021 року між Позивачем та Відповідачем підписано Анкету-Заяву до договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку № [NUMBER] та встановлення кредитного ліміту. Підписавши Анкету-заяву Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язують виконувати його умови. Позивач свої зобов`язання виконав, відкривши поточний рахунок № [NUMBER] та встановивши ліміт використання кредиту у розмірі 50 000 гривень. В подальшому Позивач виконав свої зобов`язання за договором в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором. Загальний розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем за договором становить 29\~417,12 гривень в тому числі: -загальний залишок заборгованості за наданим кредитом\~29\~417,12 гривень. Тому, відповідно до статей\~509, 525, 526, 530, 610, 612, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, Позивач просить стягнути з Відповідача на його користь: -заборгованість за договором про надання банківських послуг у розмірі 29\~417,12 гривень; -судові витрати, які складають зі сплаченого судового збору у розмірі 2\~684,00 гривень. Представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності. Процесуальні дії по справі. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 03.06.2025 суддю Ярощук О.В. визначено головуючою суддею. Ухвалою судді 09.06.2025 року прийнято справу до свого провадження та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Щодо належного повідомлення відповідача. Відповідач,\~належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, правом на подання відзиву не скористався. Суд у судові засідання викликав відповідача, однак останній не вжив заходів, щоб отримати судову кореспонденцію за місцем реєстрації. Рекомендоване повідомлення повернулося до суду як не вручене. Тобто суд вжив доступні і розумні заходи для повідомлення Ісмаілова Гусейнгула щодо розгляду справи, яка стосується його безпосередньо. Враховуючи скерування ухвали про призначення справи до розгляду за адресою зареєстрованого в установленому законодавством порядку місця проживання Відповідача та повернення повістки із відміткою «за закінченням терміну зберігання» Суд вважає, що Відповідач повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Вказані висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постанові від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19. Враховуючи викладене вище, суд вважає за можливим розглянути справу на підставі наявних документів у справі. У зв`язку із неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося. Докази, досліджені судом. 1.Розрахунок заборгованості за договором №б/н від 19.12.2021 між АТ «Універсалбанк» та Відповідачем,\~відповідно до якого станом на 08.08.2023 року залишок простроченої заборгованості Відповідача перед Позивачем становить 29\~417,12 грн. 2. Довідка про розмір встановленого кредитного ліміту,\~відповідно до якої 19 грудня 2021 року Відповідачу відкрито поточний рахунок № [NUMBER] та встановлено кредитний ліміт у розмірі 50 000 гривень. 3. Анкета-заява від 19.12.2021 до Договору про надання банківських послуг,\~відповідно до якої Відповідач просить відкрити поточний рахунок в АТ «Універсал Банк» та погоджується, що ця Анкета разом з Умовами і правилами обчислення фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту, складають Договір про надання банківських послуг. 4.Паспорт Відповідача. 5.Умови і правила обслуговування в АТ «Універсалбанк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank,\~загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток (Monobank) 6.Чорна карта monobank,\~відповідно до якої пільговий період за картою становить до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяці, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі). Розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами становить 4% від заборгованості (не менше 100 гривень, але не більше залишку заборгованості). Базова відсоткова ставка 3,1 % на місяць (нараховується на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожен день з моменту виникнення заборгованості). Збільшена відсоткова ставка на місяць за картою на суму загальної заборгованості становить 6,2% на місяць ( нараховується у випадку простроченої заборгованості). 7.Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank. Фактичні обставини, встановлені судом. Під час судового розгляду встановлено, що 19 грудня 2021 року між Позивачем та Відповідачем укладено договір, відповідно до якого Відповідачеві відкрита кредитна лінія. 19 грудня 2021 року Відповідачу відкрито поточний рахунок № [NUMBER] та встановлено кредитний ліміт у розмірі 50 000 гривень. Згідно із розрахунком Позивача, станом на 08.08.2023 року у Відповідача перед Позивачем утворилась заборгованості, яка становить 29 417 гривні 12 копійок. У той же час, судом не вдалося встановити факт зарахування коштів на рахунок Відповідача, оскільки Позивачем не надано руху коштів по картці. Окрім того, Позивач не надав довідку, яка б підтверджувала етапи реєстрації відповідача. Судом і не встановлено, на яку картку були перераховані кошти. Довідка про розмір встановленого кредиту по поточному рахунку № [NUMBER] не зазначає тип карти, статусу карти, що відповідало б Паспорту споживчого кредиту Чорної картки monobank. Висновки суду Відповідно до\~статті 626 Цивільного кодексу України\~Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків Відповідно до\~статті 629 цього Кодексу\~Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно\~статті 530 цього Кодексу\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно\~статті 1054 цього Кодексу\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит), позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~статті 12 Цивільного процесуального кодексу\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Частинами 1, 3\~статті 13 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до\~статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Належними доказами, які підтверджують суму отриманих позичальником коштів, а також наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, передбачено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та виконаних за день операцій, - є банківські виписки з рахунків позичальника, які, в тому числі, можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 28 серпня 2023 року у справі № 206/3009/15 (провадження № 61-5576св23) та ін. У зв`язку з ненаданням банком доказів перерахування грошових коштів в узгодженому розмірі відповідачеві, суд позбавлений можливості перевірити розмір нарахованої суми заборгованості. Наданий позивачем розрахунок заборгованості не є належним і достовірним доказом того факту, що відповідач дійсно отримав позику, що договір позики є укладеним, а також те, що заборгованість визначена у відповідному розмірі. Таку ж позицію виклав Верховний Суд у постанові від 27 березня 2020 року в справі № 703/3063/18. Окрім того, в обов`язок позивача входить довести не лише факт підписання договору, а і факт перерахування грошових коштів на рахунок відповідача. Аналогічні за змістом правові висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року в справі № 6-1967цс15, постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 464/3790/16-ц, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 жовтня 2020 року в справі № 194/1126/18. Сам по собі Паспорт споживчого кредиту за програмою «Чорна картка monobank» не може бути прийнято судом до уваги, оскільки зі змісту цього паспорту вбачається, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Згідно правового висновку Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеного у постанові від 23 травня 2022 року в справі №393/126/20, ознайомлення з паспортом споживчого кредиту та його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки у паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Аналогічне стосується таблиці обчислення вартості кредиту, що передує укладенню договору та не свідчить про укладення договору саме на таких істотних умовах. Звертаючись до суду, Позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин. У своїй позовній заяві до суду АТ «Універсал Банк» просив розглянути справу у його відсутність, клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Аналогічний висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, справа №755/18920/18, провадження №61-17205ск19. Посилання банку в апеляційній скарзі на наявність роздрукованого розрахунку заборгованості за договором, як на підставу задоволення позовних вимог, є необґрунтованими, оскільки сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом Банку та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалася кредитна картка, на який строк, правильність нарахування відсотків позивачем, а також, зробити висновок, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору від 08.02.2019 року, та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа №219/1704/17, провадження №61-1211св19. Таким чином, неподання позивачем належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, зокрема виписки з рахунку, є підставою для висновку суду про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним\~законом\~стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Не зважаючи на те, що відповідач не надав суду контррозрахунок суми заборгованості, не доводив відсутність боргу, водночас, цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Щодо судового збору. Відповідно до\~статті 141 Цивільного процесуального кодексу України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що в позовних вимогах відмовлено, то судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються на Позивача. Таким чином, судові витрати у справі, які складаються із судового збору в розмірі 2\~684,00 гривні залишаються на Позивачеві. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed