Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з останнього суму заборгованості за кредитним договором № 4381775 від 08.01.2021 у розмірі 17379,25 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 08.01.2021 р. між ТОВ «Алекскредит» та [PERSON] (за допомогою веб сайту https://alexcredit.ua який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Алекскредит», було укладено договір про надання кредиту № 4381775, шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача № PS4381775. Відповідно до п.1.1. договору визначення понять і термінів, які містяться у цьому договорі (п.2. Правил), тлумачаться відповідно до цього договору та розділу 2 правил надання кредиту ТОВ «Алекскредит», що розміщені на сайті кредитодавця: https://alexcredit.ua. Відповідно до п. 7.9. договору позики, сторони погодили, що договір укладається виключно у письмовій формі у вигляді електронного документа на сайті кредитодавця https://alexcredit.ua згідно зі ст. 207, 639 Цивільного кодексу України, з застосуванням норм Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Підписання позичальником цього договору відбувається акцептування ним оферти (пропозиції укласти електронний договір), яка відповідно до п. 2.30. Правил містить усі істотні умови договору, зразок факсимільного відтворення аналога підпису уповноваженого відбитку печатки кредитодавця, а також погодження (заяву, згоду) позичальника щодо включення до цього договору інформації щодо кредитного посередника, прізвища, ім`я, по батькові позичальника, типу кредиту, мети отримання кредиту, порядку та умови надання кредиту, основної суми кредиту, кінцевої дати виконання договору. Акцептування оферти здійснюється шляхом використання електронного ідентифікатором (п. 2.13. Правил). Сторони уклавши договір шляхом акцептування позичальником оферти, позичальник підтверджує, що він ознайомлений з умовами договору та правилами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись своїх обов`язків та виконувати їх. Однак, відповідач порушив умови договору позики та не виконував покладені на нього зобов`язання належним чином у зв`язку з чим станом на 30.06.2025 р. сума заборгованості відповідача за договором про надання кредиту № 4381775 від 08.01.2021 р. становить 17739,25грн., з яких: - 2550 грн. сума кредиту; - 14829,25 грн. нараховані проценти за користування кредитом. Всього за період дії договору позичальником сплачено за договором 1122,28 грн., що відповідно відображено у розрахунку заборгованості. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити. 02.09.2025 року дана позовна заява надійшла в провадження Фастівського міськрайонного суду Київської області. Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Анапріюк С.П. від 03.09.2025 року дану справу передано за підсудністю на розгляд до Таращанського районного суду Київської області на підставі п. 1 ч. 1 ст. ст. 31 ЦПК України. 24.09.2025 вищевказана справа надійшла до Таращанського районного суду Київської області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2025 справу передано для розгляду судді Разгуляєвій О.В. 25.09.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належно згідно вимог чинного законодавства, подав до суду клопотання, в якому просить розглянути дану справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належно і завчасно згідно вимог чинного законодавства. Через канцелярію суду надав заяву згідно якої позовні вимоги визнає частково, а саме в межах дії строку дії договору. З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, на підставі положень ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, встановив наступні фактичні обставини та визначив зміст спірних правовідносин: 21.12.2020 протоколом загальних зборів ТОВ «Алекскредит» №21/12-20 затверджено правила надання кредиту ТОВ «Алекскредит» (а.с.42-60). 08 січня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» та [PERSON] на підставі пропозиції укласти договір (оферти) щодо надання кредиту № 4381775 (а.с.18-23), було укладено договір про надання кредиту № 4381775, згідно з п.1.3 якого сума кредиту становить 2550,00 грн. Згідно з п.1.4 договору, кредит надається шляхом перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту в сумі, визначені у п.1.3 договору, на банківський рахунок позичальника, уключаючи з використанням реквізитів електронного платіжного засобу останнього. Згідно з п.1.7.2-17.4 договору, процентна ставка за користування кредитом за період з 08.01.2021 року по 06.02.2021 року становить 1,45% за один день користування кредитом та 3% за кожен день користування кредитом за період часу 07.02.2021 року до 05.08.2021 року. Проценти нараховуються протягом усього строку дії договору до кінцевої дати його виконання включно на основну суму кредиту за кожен день користування кредитом за фіксованою процентною ставкою відповідно для кожного періоду, для якого вона встановлювалася (а.с.24-30). Паспорт споживчого кредиту містить аналогічні умови що і договір № 4381775 (а.с.32-35). ТОВ «Алекскредит» виконало умови договору про надання кредиту та перерахувало шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки відповідача кошти в розмірі 2550,00 грн, що підтверджується копією довідки товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Елаєнс» від 01.11.2024 (а.с.36). За розрахунком заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Алекскредит» станом на 30.06.2025 року, заборгованість відповідача перед позивачам за кредитом становить17379, 25 грн, з них 2550,00 грн заборгованість за тілом кредиту та 14 829,25 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом (а.с.38-42). Інших доказів матеріали справи не містять та суду не надано. Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне. За приписами ч.1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України). В силу ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч.1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. Відповідно до ч.1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Судом встановлено, що 08.01.2021 року між ТОВ «Алекскредит» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту №4381775 на підставі пропозиції укласти договір (оферти) щодо надання кредиту № 4381775. Сторони договору погодили, що сума кредиту складає 2550,00 грн, який надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на картковий рахунок позичальника (п.1.3, 1.4 Договору) Сторони також узгодили проценти за користування кредитом та графік платежів (додаток №1 до договору). Всього за період дії договору позичальником сплачено за договором 1122,28 грн., що відповідно відображено у розрахунку заборгованості :1072,28 грн 06.02.2021 та 50,00 грн- 11.03.2021 (а.с.36-42). Відповідно до умов кредитного договору №4381775 від 08.01.2021 строк кредитування становить 209 днів (р. 3 договору) з 08.01.2021 по 05.08.2021. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного між фінансовою установою та відповідачем договору позивач надав позичальнику суму кредиту, а останній зобов`язувався повернути надану позику в повному обсязі у визначений договором строк: 05.08.2021. Відповідно до розрахунку позивача, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 4381775 станом на 30.06.2021 року становить 17379,25 грн, яка складається із: 2550,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу;14829,25 грн сума заборгованості за відсотками. Розрахунок проведений за період з 08.01.2021 по 04.09.2021. Обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, позивач, крім самого розрахунку кредитної заборгованості посилався на пропозиції укласти договір (оферти) щодо надання кредиту № 4381775, паспорт споживчого кредиту, правила надання кредиту ТОВ «Алекскредит» розміщених на сайті https://alexcredit.ua., копії яких додані до позовної заяви, як невід`ємні частини спірного договору. Відповідно до пункту 3.1 договору позики строк позики становить 209 днів. Згідно з пунктом 13 Правил позики позичальник має право продовжити базовий період, строк дії договору та зміну кінцевої дати виконання договору заповнивши відповідну форму в особистому кабінеті. Проте, позивачем не надано доказів, які б підтвердили ті обставини, що надані документи є додатками до підписаного відповідачем договору про надання кредиту. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці правила надання кредиту ТОВ «Алекскредит» розміщених на сайті https://alexcredit.ua розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи договір, а також те, що вказані документи, на момент отримання кредитних коштів, взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Встановлено, що правила надання кредиту ТОВ «Алекскредит» не містять відомостей про його підписання позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором, який би відповідав вимогам закону «Про електронну комерцію» та закону «Про електронні документи та електронний документообіг», тобто . відсутня відмітка про скріплення електронним підписом і його укладення дистанційно; Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані правила надання кредиту ТОВ «Алекскредит» до укладеного із відповідачем кредитного договору, про ознайомлення відповідача з умовами надання кредиту без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на яку посилається банк. Також, відсутні будь-які докази, які підтверджують, що позичальник звертався в електронній формі через особистий кабінет та була укладена відповідна додаткова угода щодо продовження строку користування позикою. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме задоволенню підлягають вимоги про стягнення заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 2550,00 грн та відсотками за користування кредитом, в межах дії кредитного договору 12534,25 грн. Врешті заявлених позовних вимог, слід відмовити. За таких обставин, суд дійшов висновку, що загальний розмір заборгованості відповідача становить: 15\~084,25 грн, а тому позов підлягає до часткового задоволення. Відтак, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2102,51 грн (15084,25*2422,40/17379,25). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved