Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з нього 29718,36 грн заборгованості по кредитному договору № 175531730 від 13.07.2023. В обґрунтування позовних вимог вказав, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] 13.07.2023 укладено кредитний договір № 175531730 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового ідентифікатора MNV8Z77R у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію». За умовами кредитного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало позичальнику кредит у розмірі 6300 гривень, шляхом перерахунку через банку провайдер на банківську картку № [NUMBER] , яку відповідач вказав у заявці, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно в порядку визначеному кредитним договором. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, а в подальшому - додаткові угоди, якими продовжувався термін дії вказаного договору факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за кредитним договором до відповідача, шляхом підписання реєстру прав вимоги № 248 від 12.09.2023. 19.12.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 19/1224-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зокрема, і до відповідача. 04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «Юніт Капітал» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і до відповідача. Таким чином до ТОВ «Юніт Капітал» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідач не виконував належним чином зобов`язання за кредитним договором, в результаті чого виникла заборгованість, яка на момент подання позовної заяви становить - 29718,36 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 6300,00 грн та заборгованості по несплаченим відсоткам у розмірі 23418,36 грн. При цьому ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та позивач не здійснювали жодних нарахувань за кредитним договором. З урахуванням викладеного, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у вказаному розмірі, а також судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2422 гривень 40 копійок та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 гривень. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просить суд проводити розгляд справи у його відсутності, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач, який про час, місце та дату судового засідання повідомлений відповідно до вимог ЦПК України, в судове засідання не з`явився. Тому згідно вимог ст. 280 ЦПК України за відсутності заперечень позивача суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.07.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено електронний договір кредитної лінії № 175531730, за умовами якого позичальник отримує 6300 гривень на умовах строковості, зворотності, платності. Відповідно до пунктів 7.3, 8.2, 8.3, 8.4 договору кредит надається строком до 12.08.2028, процентна ставка: дисконтна відсоткова ставка, що становить 0,57 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом ( 208,05 % річних) до 12.08.2023 (дія дисконтного періоду); індивідуальна відсоткова ставка, що становить 1,90 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом (694,10 % річних) з наступного дня після 12.08.2023 і до закінчення дії пролонгованого дисконтного періоду; 2,98 % в день від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом (1087,70 % річних) після закінчення дії дисконтного періоду. Укладення електронного договору, відбулося шляхом введення [PERSON] одноразового ідентифікатора MNV8Z77R отриманого від товариства на мобільний телефон [NUMBER] (а.с. 23-41). Згідно з пунктом 14.1 договору невід`ємною частиною договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Товариства: www.moneyveo.ua (а.с. 37). Відповідно до пункту 4.7 договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем з приводу укладення цього договору в якості підписів сторін буде використовується електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Під час виконання цього договору, для цілей ініціювання отримання нових траншів чи пролонгацій сторони використовують логін та пароль від особистого кабінету, в якості простого електронного підпису позичальника в розумінні Закону України «Про електронні довірчі послуги» (а.с.37). Відповідач отримав кредитні кошти у сумі 6300,00 грн, що підтверджується копією платіжного доручення від 13.07.2023 № f9415t84-fb99-4084-8c57-13c2ae0ce735, наданого позивачем (а.с. 69), довідкою, яка видана 24.05.2025 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с. 72) та довідкою від 05.10.2025 року № 20.1.0.0.0/7-250929/105800-БТ і випискою за договором б/н за період 13.07.2023-18.07.2023, виданими АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 207, 208). 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за кредитним договором № 175531730 від 13.07.2023 . Пунктом 4.1. вказаного договору, передбачено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку до договору. Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги. (а.с. 85-95). 28.11. 2019 укладено Додаткову угоду № 19 до зазначеного договору факторингу № 28/1118-01, якою строк його дії продовжено до 31 грудня 2020 року (а.с. 96). 31.12.2020 укладено Додаткову угоду № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 та викладено його в новій редакції, якою строк його дії продовжено до 31 грудня 2020 року, п. 4.1 визначено, що право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує (а.с. 97-106). 31.12.2021 укладено Додаткову угоду № 27 до зазначеного договору факторингу № 28/1118-01, якою строк його дії продовжено до 31.12.2021 (а.с. 107). 31.12.2022 укладено Додаткову угоду № 31 до зазначеного договору факторингу № 28/1118-01, якою строк його дії продовжено до 31.12.2023 (а.с. 108). 31.12.2023 укладено Додаткову угоду № 32 до зазначеного договору факторингу № 28/1118-01, якою строк його дії продовжено до 31.12.2024 (а.с. 109). Відповідно до Реєстру прав вимоги від 12.09.2023 № 248 до ТОВ «Таліон Плюс» від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло право вимоги за кредитними договорами до боржників, зокрема і до [PERSON] за кредитним договором № 175531730 від 13.07.2023 загальною сумою 13197,24 грн (а.с. 110-113). 19.12.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 19/1224-01, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 175531730 від 13.07.2023 загальною сумою 29718,36 грн, що також підтверджено реєстром прав вимоги від 19.12.2024 щодо відступлення фактору прав (а.с. 116-127). 04.06.2025 між ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «Юніт Капітал» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за кредитним договором № 175531730 від 13.07.2023 (а.с. 131-140). Відповідно до акту прийому передачі від 04.06.2025 та реєстру прав вимоги від 04.06.2025 до ТОВ «Юніт Капітал» від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги за кредитними договорами до боржників, зокрема і до [PERSON] за кредитним договором № 175531730 від 13.07.2023 загальною сумою 29718,36 грн, яка складається із заборгованості: за тілом кредиту - 6300 грн, за відсотками - 23418,36 гривні (а.с. 141-144). Отже, з огляду на наведені обставини та докази у справі, відбулася заміна кредитодавця на підставі укладених договорів, а тому до ТОВ «Юніт Капітал», перейшло право вимоги за кредитним договором № 175531730 від 13.07.2023, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, утворилася заборгованість. Згідно з розрахунком заборгованості, сформованим ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 12.09.2023 становить: за тілом кредиту - 6300,00 грн, за процентами - 6897,24 грн (а.с. 153,154). Згідно з розрахунком заборгованості, сформованим ТОВ «Таліон Плюс» заборгованість відповідача станом на 19.12.2024 становить 29718,36 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 6300,00 грн та заборгованості по несплаченим відсоткам у розмірі 23418,36 грн (а.с. 155, 156). Така ж сума заборгованості підтверджена випискою з особового рахунка, яка сформована ТОВ «Юніт капітал», за кредитним договором № 175531730 від 13.07.2023 [PERSON] (а.с. 157). Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09.09.2020 у справі №732/670/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1, ч. 3 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Так, відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивач довів належними та допустимими доказами заявлену до стягнення з відповідача суму заборгованості, тоді як відповідачем не спростовано доводів позивача будь-якими доказами. Кредитні кошти відповідач не повернув кредитодавцю. Згідно з умовами кредитного договору кредитодавець здійснив нарахування відсотків за користування кредитом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність обставин щодо невиконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № 175531730 від 13.07.2023, у зв`язку з чим відповідно до вимог наведеного чинного законодавства позивач вправі ставити вимоги до нього про стягнення заборгованості. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованність за кредитним договором № 175531730 від 13.07.2023 у розмірі 29718,36 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 6300,00 грн та заборгованості по несплаченим відсоткам у розмірі 23418,36 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд, задовольняючи позовні вимоги, покладає судові витрати відповідача та стягує з неї на користь позивача 2422 грн 40 коп. судового збору. Крім цього, позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь витрат на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн, що підтверджуються письмовими доказами, а саме: свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю; договором про надання правничої допомоги від 05.06.2025, що укладений позивачем із АБ «Тараненко та партнери» в особі адвоката Тараненка А. І.; додатковою угодою від 05.06.2025; актом прийому-передачі наданих послуг від 25.06.2025, що містить опис робіт, послуг, їх вартість за надання правової допомоги. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідачем будь-яких клопотань про зменшення витрат на правову допомогу не направлялось. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 7000 грн. 00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved