Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

12 травня 2025 року через підсистему «Електронний суд» позивачі направили до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області позов до Рубіжанської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області про визнання права власності позивачів на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 60,30 кв.м, у тому числі житловою площею 38,70 кв.м. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що спірна квартира належить їм на підставі договору купівлі-продажу від 22 квітня 2002 року, зареєстрованого 28 травня 2002 року в Рубіжанському бюро технічної інвентаризації за номером 527. Право власності на квартиру було зареєстровано у Рубіжанському бюро технічної інвентаризації (БТІ) відповідно до Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року № 56. 10 серпня 2002 року позивачі уклали шлюб, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану від 25 січня 2025 року. У зв`язку з пошкодженням квартири внаслідок військових дій, спричинених збройною агресією Російської Федерації, позивачі мають намір подати заяву на компенсацію за програмою «єВідновлення» відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21 квітня 2023 року № 381. Для цього необхідно внести відомості про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 8 лютого 2025 року державний реєстратор виніс рішення № 77115476 про відмову у проведенні реєстраційних дій, мотивуючи це тим, що подані документи не дозволяють встановити набуття речових прав на нерухоме майно через відсутність доступу до архівних даних Рубіжанського БТІ, які залишилися на тимчасово окупованій території м. Рубіжне після початку повномасштабної агресії Російської Федерації 24 лютого 2022 року. Через систему «Електронний суд» відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому визнав позовні вимоги в повному обсязі, погодившись із доводами позивачів. Відповідач зазначив, що стаття 392 ЦК України не породжує, а підтверджує наявне у позивачів право власності, набуте раніше на законних підставах, Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачам [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на підставі договору купівлі-продажу від 22 квітня 2002 року належить квартира [ADDRESS] , загальною площею 60,30 кв.м, у тому числі житловою площею 38,70 кв.м. Згідно з договором купівлі-продажу, квартира є трикімнатною і складається з трьох кімнат, кухні, ванної кімнати, вбиральні, коридору. Відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами), з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває донині. З 13 травня 2022 року територія м. Рубіжне тимчасово окупована, що підтверджується Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 (зі змінами), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Стаття 4 ЦПК України передбачає право кожної особи звернутися до суду за захистом своїх прав у порядку, встановленому законом. Стаття 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантують право на мирне володіння майном. Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Стаття 328 ЦК України встановлює, що право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема із правочинів, і вважається правомірно набутим, якщо інше не встановлено судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, не визнається іншою особою або у разі втрати документа, що засвідчує право власності. Частина 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що речові права, які виникли до 1 січня 2013 року, є дійсними, якщо їхня реєстрація була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення, або якщо законодавство не передбачало обов`язкової реєстрації. Визнання права власності позивачів у судовому порядку є єдиним можливим способом захисту їх прав за даних обставин, оскільки окупація рф території м. Рубіжне унеможливлює доступ до архівів та проведення державної реєстрації у позасудовому порядку. Постанова Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 209 та наказ Міністерства юстиції України від 09.06.2023 № 2179/5 регулюють особливості реєстрації прав під час воєнного стану, але не вирішують проблему відсутності архівних даних. Згідно положень ч.4 ст. 200 та ч.4 ст.206 ЦПК України суд у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено судом визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.. Оскільки інших способів визнати та зареєструвати право власності позивачів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в умовах окупації не існує, позов підлягає задоволенню частково із огляду на наступне. Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Стаття 372 ЦК України передбачає, що при поділі майна частки вважаються рівними, якщо інше не встановлено. Оскільки частки між позивачами не визначені, позивачі є власниками спірної квартири на праві спільної сумісної власності, а не спільної часткової власності. Відповідно до ст. 372 ЦК, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Outcome: partial