Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Представник ТОВ ФК «Кредит-Капітал» - Усенко М.І. звернувся до Слобідського районного суду міста Харкова через підсистему «Електронний суд» з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 08.06.2021 №54326386 в сумі 89700 грн, сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 08.06.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено Кредитний договір № 4326386 (далі Кредитний договір), згідно з умовами якого відповідач отримав 20000 грн зі сплатою процентів та інших платежів та можливих штрафних санкцій. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Після чого, укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача, в якому в свою чергу були перераховані кошти шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти позичальника. Підтвердженням добровільного укладання відповідачем даного Кредитного договору є анкета-заява на кредит від 08.06.2021, що заповнена відповідачем. 29.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений договір про відступлення права вимоги № 76-МЛ, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги, та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора і отримало право грошової вимоги за Кредитним договором. Всупереч умов Кредитного договору відповідач своєчасно не вносить платежів на повернення кредиту, порушуючи взяті на себе договірні зобов`язання та відповідно заборгованість відповідача перед позивачем становить 89700 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 20000 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків 67500 грн, прострочена заборгованість за комісією 2200 грн. 01.09.2025 від відповідача на електронну адресу суду надійшло повідомлення, в якому він просить взяти до уваги той факт, що по даній справі проводяться слідчі дії. Особи, які обманним шляхом мали доступ до смартфона відповідача та оформили на нього три кредити в різних мфо, наразі не встановлені. На підтвердження цього надав копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідного до якого відомості про кримінальне правопорушення внесені 31.07.2021 за №12021226180000332 за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 190 КК України. Процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2025 справа передана на розгляд судді Василенко О.Я. Ухвалою судді від 31.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу за відсутності представника позивача. Крім того до суду через систему «Електронний суд» 09.10.2025 надійшла заява від представника позивача адвоката Усенка М.І. про розгляд справи без участі представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, просив в задоволенні позову відмовити повністю. Пояснив, що у 2021 році через мережу Інтернет шукав додатковий заробіток та побачив рекламне оголошення від «торгової біржі» під назвою «Адванс Стокс», яка створена для отримання прибутку. Відповідач зареєструвався на «торговій біржі», де почав накопичувати кошти. За правилами «торгової біржі» перераховував грошові кошти зі свої банківської картки: спочатку 200 доларів, потім ще 1500 доларів. Таким чином відповідач накопичив на «торговій біржі» 20000 доларів. Коли захотів вивести свої накопичені кошти, йому повідомили, що для цього він має сплатити ще 20000 грн, та відповідач відмовився. Через деякий час до нього зателефонувала «менеджер» Анна, яка обіцяла допомогти отримати відповідачу кошти, для чого [PERSON] через програму AnyDesk надав вказаній особі повний доступ до свого телефону. На телефон відповідача приходили СМС-повідомлення з кодами підтвердження та паролями, які він особисто вводив, після чого на його банківську карту були зараховані грошові кошти. Коли перевірив свої банківські рахунки, то побачив, що туди надходили кредити в сумах 20000 грн, 10000 грн та 20000 грн. Потім ці кошти кудись відразу були перераховані. Відповідач вказував, що хоча він і надав повний доступ третій особі до своїх даних, в тому числі паролі входу до інтернет-банкінгу, а також вводив коди підтвердження, що отримував через СМС-повідомлення, проте наміру оформлювати кредити у нього не було, він став жертвою шахраїв, а тому вважає, що не повинен повертати кредитні кошти. Фактичні обставини, встановлені судом, мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права 08.06.2021 [PERSON] заповнив Анкету-заяву на кредит № 4326386 та між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 4326386 (далі Кредитний договір), відповідно до якого кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит), а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом. Кредитним договором погоджено такі умови: сума кредиту 20000 грн, строк кредиту 30 днів; дата повернення кредиту, сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредиту 08.07.2021; комісія за надання кредиту 2200,00 грн, яка нараховується за ставкою 11% від суми кредиту одноразово; проценти за\~користування кредитом:\~7500,00\~грн,\~які нараховуються\~за ставкою\~1,25%\~від фактичного\~залишку кредиту\~за кожен\~день строку\~користування.\~Стандартна (базова)\~процентна ставка\~за користування\~кредитом становить\~5%\~від фактичного\~залишку кредиту\~за кожен\~день користування\~кредитом (а.с.6-9). Кредитний договір підписаний з боку відповідача - [PERSON] із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором J87508 08.06.2021 об 14:16 год, довідка про ідентифікацію а.с.11 (зворотній бік). Анкета-заява на кредит № 4326386 також містить дані про ідентифікацію особи та процес оформлення заяви (а.с. 12). На виконання Кредитного договору ТОВ «Мілоан» надав відповідачу кредит в сумі 20000,00 грн на картковий рахунок відповідача [NUMBER] , що підтверджується копією платіжного доручення 48269884 від 08.06.2021 (а.с. 13). Отже, ТОВ «Мілоан» виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, відповідно до умов Кредитного договору. 29.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений договір про відступлення права вимоги № 76-МЛ, відповідно до якого на підставі Реєстру боржників від 13.06.2025 права вимоги по Кредитному договору перейшло до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Суду також надана платіжна інструкція №41765 від 29.09.2021 про сплату фінансування за відступлення прав вимоги за договором відступлення прав вимог (а.с. 23). Відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення, а також Виписки з особового рахунка за Кредитним договором заборгованість відповідача за Кредитним договором станом на 23.06.2025 становить: 20000 грн за сумою кредиту, 2200 грн за комісіями, 67500 грн за відсотками, всього 89700 грн. Відповідач надав суду копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідного до якого відомості про кримінальне правопорушення внесене 31.07.2021 за №12021226180000332 за з ч. 1 ст. 190 КК України на підставі Ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.07.2021 про зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР за скаргою [PERSON] щодо вчинення відносно нього шахрайських дій. Отже, між сторонами виник спір щодо укладення Кредитного договору та належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1047, 1055 ЦК України договір позики (кредиту) укладається у письмовій формі. Згідно із ч. 2 п.2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Судом встановлено, що Кредитний договір з додатками укладений за допомогою інформаційно-комунікаційної системи (ІКС) кредитодавця, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, та має силу договору, який укладений в письмовій формі. Кредитний договір містить усі істотні умови договору позики, а також передбачені Законами України «Про споживче кредитування» та «Про фінансові послуги та фінансові компанії». ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором виконав повністю, надав відповідачу грошові кошти у розмірі та у строк, визначені умовами договору, що підтверджується копією платіжного доручення від 08.06.2021 №48269884 (а.с.13). Отже, ТОВ «Мілоан» виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, відповідно до умов Кредитного договору. Відповідно до Договору про відступлення прав вимоги від 29.09.2021 № 76-МЛ та Реєстру боржників від 13.06.2025 ТОВ «Мілоан» відступило позивачу права вимоги до відповідача за Кредитним договором. Відступлення права вимоги відповідає умовам Кредитного договору (п.3.2.6), а також положенням ст.1077, 1080, 1082 ЦК України. В силу вимог ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України у зобов`язанні позичальника за Кредитним договором відбулася заміна кредитора, а ТОВ ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Що стосується кримінального провадження від 31.07.2021 за №12021226180000332 за ст.190 КК України, відомості за яким внесено за заявою відповідача, суд вважає, що кримінальне провадження не встановлює преюдиційне значення для вирішення цієї справи, кримінальне провадження лише підтверджує факт звернення відповідача до правоохоронних органів. У постанові Верховного Суду від 01.07.2020 у справі №712/9107/18 зазначено про саме через власну недбалість позивача/клієнта та бездіяльність по захисту власних персональних даних (номери карток та ПІН-кодів) та власного мобільного фінансового телефону, що надало змогу третім особам отримати вільний доступ до карток Приватбанку клієнта в системі Приват24, а тому клієнт повинен нести відповідальність за свої власні дії. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності. Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, які беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. У разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. Так правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31.03.2025 у справі №591/8927/23. В судовому засіданні відповідач [PERSON] підтвердив, що надав третій особі повний доступ до свого телефону та мобільних застосунків (інтернет- банкінгу), та, окрім того, зі свого телефону (фінансового номеру) вводив коди та паролі, які надходили йому в СМС-повідомленнях, тобто вчиняв дії, спрямовані на підписання кредитних договорів. Отже, на думку суду, зазначені обставини безспірно свідчать про те, що своєю свідомою поведінкою відповідач сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає доступ до телефону (смартфону), ініціювати укладення кредитного договору, платіжні операції, інше (навіть за умови доведення в установленому законом порядку факту введення його в оману третіми особами). При цьому кредитодавець не повинен нести тягар негативних наслідків, спричинених діями позичальника. За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині заборгованості за сумою отриманого кредиту 20000 грн. Згідно з п. 1.5.1 кредитного договору передбачена комісія за надання кредиту в сумі 2200,00 грн, яка нараховується за ставкою 11% від суми кредиту одноразово. Можливість сплати комісії за надання кредиту передбачена, зокрема ст.8 Закону України «Про споживче кредитування». Отже, вимоги щодо стягнення комісії в сумі 2200,00 грн є обґрунтованими. Щодо нарахування процентів за користування кредитом суд встановив таке.. Згідно ч.1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року. Відповідно до п.1.3, 1.4 Кредитного договору кредит надається строком на 30 днів до 08.07.2021 (строк кредитування). Пунктом 2.3 Кредитного договору встановлений порядок пролонгації строку кредитування, який, зокрема, передбачає вчинення певних дій. Пунктом 1.5.2 Кредитного договору визначений розмір процентів за користування кредитом: 7500,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Положення п 2.3 Кредитного договору визначають порядок пролонгації строку кредитування, відповідно до якого можлива пролонгація на пільгових умовах (зі сплатою комісії за управління та обслуговування кредиту та певної частки заборгованості за кредитом). Водночас позивач не надав доказів продовження строку кредитування, в тому числі на умовах, визначених цим пунктом Кредитного договору. Крім того, визначення в договорі умов автоматичної пролонгації порушує приписи Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до якого продовження строку користування кредитом здійснюється виключно шляхом укладення додаткового договору за домовленістю сторін (ст.12 зазначеного закону). А відтак, нарахування відсотків (процентів за користування кредитом) поза строком кредитування є неправомірним. Відповідно до п.1.5.2 Кредитного договору та Додатку №1 до Кредитного договору (Графік платежів) сума відсотків (процентів за користування кредитом), нарахована за період строку кредитування та яка належить до стягнення, становить 7500,00 грн. В стягненні решти суми нарахованих відсотків слід відмовити. Приписами ст. 525, 526 ЦК України\~встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором обґрунтовані та підлягають задоволенню в сумі 29700,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 20000 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків 7500,00 грн, прострочена заборгованість за комісією 2200,00 грн. Щодо розподілу судових витрат За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвокат надав договір про надання правничої допомоги від 06.05.2025 №0605, акт виконаних послуг від 23.06.2025 №2037, детальний опис наданих послуг до акту №2037 від 23.06.2025 за договором про надання правової допомоги від 06.05.2025 №0605. У зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 3109,39 грн: (2422,40 грн судового збору + 7\~000 грн витрат на правову допомогу) х 33% (відсоток задоволених позовних вимог).

Outcome: partial