Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

31 липня 2025 року до Підволочиського районного суду Тернопільської області надійшла заява [PERSON] про визнання [PERSON] , [INFO] недієздатним та встановлення над ним опіки. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] має захворювання, внаслідок якого не здатен усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними, та потребує постійного стороннього догляду. Заявник [PERSON] є онуком [PERSON] , проживає з ним в одному будинку, інших рідних у нього немає. Заявник вказує що він є здоровим, здатен та бажає піклуватись та наглядати за [PERSON] , крім заявника жодних осіб здатних здійснювати за [PERSON] догляд немає. Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 05 серпня 2025 року було відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 21 серпня 2025 року у даній цивільній справі було призначено судово-психіатричну експертизу та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи. Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 08 жовтня 2025 року провадження у справі було відновлено та призначено судове засідання. Крім того доручено Західному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги призначити адвоката для здійснення представництва інтересів в суді [PERSON] . У судовому засідання представник заявника - адвокат Драус О.О. заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник особи стосовно якої розглядається заява про визнання недієздатною адвокат Колцуняк Ю.В. в судовому засіданні вказав, що не заперечує стосовно задоволення заяви про визнання [PERSON] недієздатним. Представник заінтересованої особи - Скалатської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що не заперечує проти заявлених вимог. Дослідивши та оцінивши докази у справі, судом встановлено наступне. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26 липня 1975 року, [PERSON] народився [INFO] в м. Скалат Підволочиського району Тернопільської області. Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02 серпня 2000 року, [PERSON] народився [INFO] в м. Скалат Підволочиського району Тернопільської області. Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23 листопада 2021 року, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Згідно копії заяви [PERSON] від року 23 вересня 2024 року, посвідченої приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Вольтером П.І., зареєстрованої в реєстрі за №1042, [PERSON] , [INFO] , повідомив про відсутність будь-яких судових рішень чи нотаріальних договорів, стосовно здійснення фінансового забезпечення (утримання) його як особи непрацездатної за віком та за станом здоров`я, похилого віку з наявними когнітивними порушеннями у зв`язку з потребою в постійному догляді. Крім того [PERSON] повідомив, що єдиною особою, яка його утримує і здійснює постійний догляд за ним є його онук [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії №134 від 16 липня 2025 року, [PERSON] , [INFO] є особою похилого віку з наявними психічними когнітивними порушеннями та потребує постійного стороннього догляду. З копії висновку про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на професійні основі №134 від 16 липня 2025 року, виданого КНП «Скалатський медичний центр», вбачається, що [PERSON] , [INFO] рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. Згідно копії довідки про склад сім`ї №612 від 17 липня 2025 року, виданої т.в.о. міського голови Скалатської міської ради, до складу сім`ї (зареєстрованих) за адресою: [ADDRESS] входить [PERSON] . Жодних інших осіб за даною адресою не зареєстровано. Згідно копії довідки №117 від 17 липня 2025 року, виданої начальником вдділу соціального захисту населення, [PERSON] , [INFO] не є надавачем послуги на непрофесійній основі відповідно до постанови КМУ від 23 вересня 2020 року №859. Згідно копії акту обстеження умов проживання №611 від 17 липня 2025 року складеного депутатом Скалатської міської ради, за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, М. Скалат, вул. Грушевського, 20 проживає без реєстрації [PERSON] , 2000 року народження та здійснює догляд за своїм хворим дідом [PERSON] , 1952 року народження. Згідно копії акту про встановлення факту здійснення особою постійного догляду №620 від 21 липня 2025 року, складеного комісією Скалатської міської ради Тернопільського району Тернопільської області, встановлено, що [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , дійсно здійснює постійний догляд за [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] . Крім того в даному акті встановлено, що [PERSON] є родичем другого ступеня споріднення [PERSON] , а саме внуком. Згідно копії подання про доцільність призначення [PERSON] , [INFO] жителя [ADDRESS] опікуном над дідусем [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Скалатської міської ради від 30 липня 2025 року №126, опікунська рада не заперечує та підтримує призначення опікуна над [PERSON] у разі визнання його недієздатним, онука [PERSON] , [INFO] . Згідно копії електронної медичної довідки від 17 липня 2025 року виданої лікарем [PERSON] , [PERSON] може здійснювати догляд за похилою людиною. Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», [PERSON] , [INFO] , станом на 17 липня 2025 року не має незнятої чи непогашеної судимості. Згідно копії довідки №187 від 18 серпня 2025 року, виданої КНП «Підволочиська ЦРЛ», [PERSON] , [INFO] перебуває на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті з 05 серпня 2024 року. Діагноз F01.8 Інша судинна деменція з галюцинаторним синдромом та постійно отримує амбулаторне лікування. Висновком судово-психіатричного експерта №746 від 23 вересня 2025 року наданого Тернопільською філією судових експертиз ДУ «ІСП МОЗ України» встановлено, що [PERSON] , виявляє ознаки розладів особистості та поведінки внаслідок дисфункції головного мозку з вираженим когнітивним зниженням, що досягає рівня недоумства. Внаслідок вищевказаного захворювання [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Статтею 30 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК України). Згідно положень ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено у законному порядку. Відповідно до ст.3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Стаття 1 зазначеного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч.1 ст.7 Закону). Відповідно до ч.1 ст.298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Висновком судово-психіатричного експерта №476 від 23 вересня 2025 року встановлено, що [PERSON] , виявляє ознаки розладів особистості та поведінки внаслідок дисфункції головного мозку з вираженим когнітивним зниженням, що досягає рівня недоумства. Внаслідок вищевказаного захворювання [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, з огляду на наданий висновок вбачається, що [PERSON] , [INFO] , дійсно не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне визнати останнього недієздатним. Відповідно до ч.1 ст.41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Зі змісту норм ЦК України та ЦПК України вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Отже, призначення опікуна недієздатній особі, на думку суду, переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві. Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл.6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі Правила). Згідно положень ст.55 ЦК України та п.1.2 Правил, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. В силу положень ст.58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно змісту ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У відповідності до приписів ст.67 ЦК України та Розділу 4 Правил опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Відповідно до ч.ч.2, 3, 4 ст.63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Заявляючи вимоги про визнання фізичної особи недієздатною, заявник просить призначити себе опікуном над його дідом [PERSON] . Поданням органу опіки та піклування (Опікунської ради) Скалатської міської ради визнано доцільним призначити [PERSON] опікуном над його дідом [PERSON] , дане подання затверджено рішенням виконавчого комітету Скалатської міської ради №126 від 30 липня 2025 року. Для ефективного виконання функцій, які покладені на опікунів та піклувальників, встановлення опіки або піклування має відбуватися за вільною згодою особи (опікуна, піклувальника), оскільки тільки за цієї умови можливе створення підопічному належних умов виховання та проживання. З досліджених документів вбачається, що заявник погоджується бути опікуном недієздатної особи, він відповідає усім наведеним вимогам, заявник є онуком особи, яка визнається недієздатною, та спроможний бути опікуном над недієздатною особою, ним створені усі необхідні умови для догляду за дідом [PERSON] , інших осіб які здатні здійснювати догляд за недієздатною не встановлено. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що заява [PERSON] про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки підлягає задоволенню в повному обсязі. В силу положень ч.ч.5, 6 ст.300 ЦПК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Згідно положень ч.7 ст.295 ЦПК України, при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved