Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

03 вересня 2025 року до Кіцманського районного суду Чернівецької області через свого представника - адвоката Роскрут В.В. звернулась [PERSON] (далі - позивач) із позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Короткий зміст заяв по суті справи. У позовній заяві представник позивача просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття; допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Обґрунтовуючи позовну заяву, представник позивача зазначає, що шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, у подружжя народилася донька - [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу і до сьогодні проживає та зареєстрована разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , начається у 7 класі Данковецького НВК. У позовній заяві представник позивача стверджує, що виховання та утримання дитини здійснюється позивачкою самостійно за власні кошти, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, відповідач ухиляється від покладеного обов`язку утримувати свою доньку. За змістом позовної заяви, представник позивача вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на неповнолітню дитину, так як інших дітей та утриманців у нього немає, він є здоровим та працездатним чоловіком, працює, отримує дохід і може надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 08 вересня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене провадження у даній справі, призначено судове засідання з участю сторін на 13 жовтня 2025 року об 11:00 год. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. При цьому, 10.09.2025 до суду через систему "Електронний суд" надійшла заява представника позивача - адвоката Роскрут В.В. про розгляд даної справи без участі позивача та її представника, в якій адвокат Роскрут В.В. просила задоволити позовні вимоги у повному обсязі, не заперечила щодо ухвалення судом заочного рішення. Відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, суд вважає за можливе розглянути дану справу у судовому засіданні за відсутності відповідача. За клопотанням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданим Хотинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 02 серпня 2024 року, актовий запис № 23. Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 20 листопада 2014 року у справі № 724/1927/14-ц розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано 20 жовтня 2011 року виконавчим комітетом Драчинецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, про що зроблено актовий запис за № 21. Витягами з реєстру Хотинської територіальної громади від 21.08.2025 № 2025/011959125 та № 2025/011959307 підтверджено, що донька сторін у справі - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає разом із її матір`ю [PERSON] . [PERSON] є ученицею 7 класу Данковецького НВК, що підтверджується довідкою від 25.08.2025 № 32. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 7 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. За змістом ст.141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до положень ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У ст.182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На день звернення позивача до суду з даним позовом, дочці сторін у справі - [PERSON] виповнилося 12 років. Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень. Обставини, наведені у позовній заяві, підтверджуються наявними у справі доказами. Відповідач, будучи батьком неповнолітньої дитини, зобов`язаний утримувати її до досягнення нею повноліття, при цьому розділяючи цей обов`язок з матір`ю, оскільки законодавча вимога передбачає обов`язок по утриманню дитини обома батьками. Оскільки матеріали справи не містять доказів того, що відповідач надає позивачу коштів на утримання їх спільної дитини, а позивачем підтверджено, що їх спільна донька проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні, суд дійшов висновку, що суб`єктивні права дитини на її утримання її батьком є порушеними. При цьому, суд позбавлений можливості перевірити матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших дітей, батьків, наявність у нього на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення при вирішенні даної справи. Однак, суд зазначає, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, однак відзив на позовну заяву не подав, своїми процесуальними правами розпорядився на власний розсуд. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини сторін - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду 03 вересня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно із ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Виходячи з вимог ст.430 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що сторони не позбавлені можливості у разі зміни їх матеріального стану звернутися до суду з позовом про збільшення або зменшення розміру аліментів. Розподіл судових витрат між сторонами. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved