Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

У липні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі ТОВ «Юніт Капітал») через систему Електронний суд звернулося з позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 654243869 від 15.09.2021 року у розмірі 93251,40 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 15.09.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали кредитний договір № 654243869, який підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Кредитним договором надані позичальнику грошові кошти в сумі 22000 грн. на умовах строковості, зворотності та платності. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало взяті на себе зобов`язання належним чином, а саме перерахувало грошові кошти в сумі 22000 грн. на банківську карту відповідача. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала, кредит на проценти за користування кредиту не повернула. На підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 з додатковими угодами до нього право вимоги за цим кредитним договором перейшло спочатку до ТОВ «Таліон Плюс», потім - до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (на підставі договору факторингу №31/0724-01 від 31.07.2024), а потім - до ТОВ «Юніт Капітал» (на підставі договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025). Станом на дату звернення до суду з позовом заборгованість відповідача за кредитним договором № 654243869 від 15.09.2021 року складає 93251,40 грн., з яких 22000 грн. заборгованість за кредитом та 71251,40 грн. заборгованість за несплаченими процентами за користування кредитом. Позивач просить стягнути з [PERSON] заявлену заборгованість за кредитним договором № 654243869 від 15.09.2021 року, сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 7000 грн. Ухвалою судді від 24.07.2025\~року провадження у справі відкрито та розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Крім того витребувано з АТ КБ «Приват Банк» докази. 27.08.2025 року через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких відповідач просить застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що кредитний договір було укладено в 2021 році, а відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність становить три роки. Таким чином позовна давність за заявленими вимогами сплинула. Просить розглянути заяву про застосування позовної давності за її відсутності у зв`язку з тимчасовою відсутністю за її місцем проживання. Представник позивача в додаткових поясненнях від 10.09.2025 року заперечив доводи відповідача про застосування позовної давності посилаючись на те, що вказаний строк позивачем не пропущено, оскільки згідно з чинним законодавством на період карантину, який було запроваджено з 12.03.2020 року та завершено 30.06.2023 року, а також на період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 року, перебіг позовної давності, визначений ЦК України, зупиняється, а відтак позивач дотримався її строків. 15.09.2025 року від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, у якому зазначає, що запровадження воєнного стану не є автоматичною підставою для зупинення перебігу строків позовної давності, якщо відсутні об`єктивні обставини, які перешкоджали поданню позову. Позивач не довів наявність таких обставин, а тому втратив право на звернення до суду після завершення строку, визначеного законодавством. Просить розглянути справу за її відсутності. 01.10.2025 року від АТ КБ "ПриватБанк" засобами поштового зв`язку до суду надійши витребувані судом докази. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, у позовній заяві представник позивача вказав, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи та просить справу розглядати без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (ч.2 ст.247 ЦПК). Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Ст.628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Ст.3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.7, 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Ст.12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Судом встановлено, що 15.09.2021 року [PERSON] уклала із ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитний договір № 654243869 (далі Договір), за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 22000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту "Смарт" ТОВ "Манівеошвидка фінансовадопомога" (п.1.1 Договору). Згідно з п. 1.2 Договору, сума кредитного ліміту, вказана в п. 1.1. Договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. У п. 1.3 Договору сторони погодили, що кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 22000 грн. одразу після укладення договору, який має бути повернено до 15.10.2021 року. Відповідно до п. 1.4 Договору, позичальник має право користуватися кредитом від дати фактичного отримання суми кредиту за кожним траншем та до закінчення строку дії договору чи його дострокового розірвання. Як видно з п. 1.7-1.8 Договору, кредитна лінія надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання кредиту позичальником (далі «Дисконтний період»), а саме до 15.10.2021 року. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору, строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором. Сторони погодили, що встановлений в п. 1.7. Договору строк Дисконтного періоду та відповідно, строк надання Кредитної лінії може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена. Відповідно до п.1.9 Договору, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступном упорядку: - виключно на період строку визначеного в п. 1.7 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 113,15 процентів річних, що становить 0,31 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним; - за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. Договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 448,53 процентів річних, що становить 1,23 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець, за своїм вибором, може надавати позичальнику знижки на розмір Індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в Особистому кабінеті. - якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 722,70 процентів річних, що становить 1,98 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом Дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 Цивільного кодексу України Сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним Договором, щодо виникнення у Позичальника зобов`язань по сплаті процентів за Базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення Дисконтного періоду є факт продовження користування Кредитом понад строк Дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду на умовах п. 1.8. цього Договору. Базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку Дисконтного періоду, виключно за умови якщо розмір Базової процентної ставки більший ніж 1,98 процентів від суми кредиту за кожен день користування Кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за Базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту Договору. Враховуючи, що на момент укладення Договору не можливо визначити модель поведінки позичальника, щодо отримання додаткових траншів за Договором в рамках кредитного ліміту та щодо повернення кредитних коштів по кредитній лінії, Загальні витрати за кредитом/Орієнтовна загальна вартість кредиту/Реальна річна процентна ставка розраховані для умовного характеру використання коштів в рамках кредитного ліміту, а також всі припущення, використані для обчислення цих значень наведено в паспорті споживчого кредиту, що є невід`ємним додатком до цього Договору. Сторони погодили, що у зв`язку з наданням кредиту у формі кредитної лінії та на підставі п. 10 ч. 1\~ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування"\~графік платежів по Договору не надається. Припущення використані при розрахунку орієнтовної реальної процентної ставки, ґрунтуються на середніх арифметичних значеннях розміру процентної ставки для клієнтів продукту "Смарт" в минулих звітних періодах (1.14 Договору). Відповідно до п. 4.1-4.2 Договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей Договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Кредитодавця: www.moneyveo.ua. Строк дії цього Договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання кредиту визначеного в п.1.7 Договору. Строк дії Договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання Кредиту передбачених п. 1.8. та п. 1.12.1. Договору. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору (після 90 дня від дати закінчення Дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України (п. 4.3 Договору). Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис (п. 4.4 Договору). Кредитний договір підписаний відповідачем електронним цифровим підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора MNV24QG7, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача [NUMBER] , про що свідчить п.4 Договору (а.с. 13-16). На виконання умов Договору 15.09.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало кошти в сумі 22000 грн. на банківську картку відповідача № [NUMBER] (платіжного доручення від 15.09.2021 року) (а.с. 29). Відповідно до повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» від 19.09.2025 року банківська картка № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ) емітована на ім`я відповідача [PERSON] (а.с. 117). Із виписки по вказаному рахунку відповідача доведено, що 15.09.2021 року на картку було зараховано 22000 грн. (а.с. 118). ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», надавши відповідачу кредит, свої зобов`язання за Договором виконало, цей договір є укладеним відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов. Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 (провадження № 61-9071ск20). З розрахунку заборгованості встанолено, що заборгованість за [PERSON] за Договором становить 55882,20 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 22000 грн., заборгованість за процентами 33882,20 грн. (а.с. 64-65). Відповідно до п. 1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У ч.1 ст.516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.514 ЦК України). Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Ч.1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). З матеріалів справи встановлено, що 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладений договір факторингу № 28/1118-01 (а.с. 30-35). Відповідно до пункту 2.1 вказаного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується відступити ТОВ «Таліон плюс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон плюс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату на умовах, визначених цим договором. 31 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладена додаткова угода № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 (а.с. 38-40). Строк дії договору факторингу неодноразово продовжувався та останній раз Додатковою угодою № 32 від 31.12.2023 року продовжений до 31.12.2024 року включно (а.с. 44). Відповідач [PERSON] є в реєстрі прав вимоги № 160 від 16.11.2021 року і загальна сума її зобов`язань за кредитним договором № 654243869 від 15.09.2021 року становить 55882,20 грн. (а.с. 45 на звороті). 31.07.2024 року між ТОВ «Таліон плюс», до якого перейшло право вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладений договір факторингу № 31/0724-01 (а.с. 48-49). Відповідно до п.2.1 вказаного договору ТОВ «Таліон плюс» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон плюс» за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідач [PERSON] є в реєстрі прав вимоги № 1 від 31.07.2024 року і загальна сума її зобов`язань за кредитним договором № 654243869 від 15.09.2021 року становить 93251,40 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту в сумі 22000 грн. та заборгованість за відсотками в сумі 71251,40 грн. (а.с. 51-52). 04.06.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладений договір факторингу № 04/06/25-Ю (а.с. 54-55). Відповідно до п.1.1 вказаного договору ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» за плату, а ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» відступити ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб\~боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (процент за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «ФК «Онлайн фінанс». Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком № 1 і є невід`ємною частиною договору. Відповідач [PERSON] є в реєстрі боржників до договору факторингу від 04.06.2025 року і загальна сума її зобов`язань за кредитним договором № 654243869 від 15.09.2021 року становить 93251,40 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту в сумі 22000 грн. та заборгованість за відсотками в сумі 71251,40 грн. (а.с. 57-58). Аналіз наведених норм права та обставин справи дає підстави для висновку, що позивач набув у встановленому законом порядку право вимоги до відповідача за кредитним договором № 654243869 від 15.09.2021 року, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . Щодо заявленої до стягнення позивачем суми заборгованості, суд зазначає таке. Відповідно до наданого позивачем розрахунку за [PERSON] рахується заборгованість за кредитним договором № 654243869 від 15.09.2021 року в розмірі 93251,40 грн., з яких 22000 грн. заборгованість за кредитом та 71251,40 грн. заборгованість за несплаченими процентами за користування кредитом. Вказана заборгованість виникла перед позивачем, позивач довів суду використання та неповернення відповідачем коштів в розмірі 22000 грн. (основного боргу). Станом на день звернення до суду із цим позовом заборгованість за кредитним зобов`язанням відповідач не погасила. Розмір основної заборгованості за тілом кредиту відповідає умовам договору кредитної лінії, відповідачем ні первинному кредитору, ні новому кредитору (позивачу), кредит не повернутий, тому підлягає стягненню у відповідності до\~статті 1054 ЦК України в повному обсязі. Щодо процентів за користування кредитними коштами суд дійшов такого висновку. До стягнення позивач заявив заборгованість за процентами в розмірі 71251,40 грн., що відповідає зазначеній в Реєстрі боржників заборгованості у цій частині. У договорі кредитної лінії № 654243869 від 15.09.2021 року визначені такі умови: - кредитна лінія надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання Кредиту Позичальником (далі - «Дисконтний період»), а саме до 15.10.2021 року (п.1.7.); - сторони погодили, що встановлений в п. 1.7. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом оплати ним протягом Дисконтного та Пільгового періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування Кредитом, за умови якщо позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. У такому випадку Дисконтний період може бути продовжений на 30 днів (п.1.8); - за користування кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються: виключно на період строку, визначеного п.1.7 Договору, щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 113,15 грн. річних, що становить 0,31 процентів від суми кредиту за кожен день користування ним (п.1.9.1); за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п.1.8 Договору, з наступного дня після закінчення вказаного у п.1.7 Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 448,53 процентів річних, що становить 1,23 процентів в день від суми Кредиту за кожен день користування ним (п.1.9.2). Так, відповідно до розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», відповідач протягом строку дії договору, в тому числі у період Дисконтного періоду (до 15.10.2021 року), не здійснила жодної оплати як в частині погашення тіла кредиту, так і процентів, що свідчить про те, що подальшої пролонгації за умовами договору не відбувалося. У постановах від 05.03.2023 у справі № 910/4518/16, від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів за користування коштами може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. За змістом позовної заяви та розрахунку боргу позивач не ставить вимогу про стягнення процентів на підставі ст.625 ЦК України. Суд відповідно до вимог ст.13 ЦПК України розглядає справу в межах заявлених вимог. Ураховуючи правові висновки Верховного Суду, суд вважає необхідним, окрім неповернутого основного боргу (22000 грн.), стягнути з відповідача на користь позивача проценти за правомірне користування кредитними коштами в межах строку її дії (30 днів) за ставками вказаними в договорі (п.1.9.1), тобто 2046 грн. (22000х0,31%:100% х30). В решті позову відмовити. Загальна сума заборгованості за договором кредитної лінії № 654243869 від 15.09.2021 року, яка підлягає стягненню з відповідача складає 24046 грн. (22000 + 2046). Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Для обчислення давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України. Згідно з ч.3, ч.4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч.1 ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як встановлено вище, кредитний договір № 654243869 від 15.09.2021 року строком на 30 днів. Оскільки загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки, то позивач був у праві звертатися до суду в межах трирічного строку. Разом з тим, Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211«Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»\~(із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався. З урахуванням епідемічної ситуації в регіоні з 19 грудня 2020 року до 30 червня 2023 року на території України установлено карантин згідно з Постановами КМ № 392 від 20.05.2020,№ 500 від 17.06.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1100 від 11.11.2020, № 1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021, № 611 від 16.06.2021, № 855 від 11.08.2021, № 981 від 22.09.2021, № 1336 від 15.12.2021, № 229 від 23.02.2022, № 630 від 27.05.2022, № 928 від 19.08.2022, № 1423 від 23.12.2022, № 383 від 25.04.2023. Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу Covid-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (ч.2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). Законом України від 30 березня 2020 року №540-IX«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (Covid-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (Covid-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року №540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають і строки позовної давності. Всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (Covid-19). Аналогічний висновок щодо застосування відповідних норм права викладений у постанові Верховного Суду від 19 квітня 2023 року у справі № 679/1136/21, який відповідно положень ч. 4 ст.263 ЦПК України враховується судом під час розгляду даної справи. 15.03.2022 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», який набрав чинності з 17.03.2022 року. Вказаним законом було доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України пунктом 19 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії». Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ затверджено Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні з 24 лютого 2022 року до 26 березня 2022 року, що неодноразово продовжувався, і діє на даний час. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша\~статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті). Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 квітня 2023 року у справі №728/1765/21 (провадження №61-6640св21), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 вересня 2022 року у справі №679/1136/21 (провадження №61-5238св22). Враховуючи вищезазначені норми, суд зазначає, що позовна давність для звернення до суду позивачем не пропущено, тому у задоволенні заяви відповідача про застосування позовної давності необхідно відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (25,78 %) підлягає стягненню судовий збір у розмірі 623,76 грн. (2422,40 грн * 25,78 % = 624,49 грн). Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 7000 грн. позивач надав копії договору про надання правової допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025 року, додаткової угоди № 25770735220 до договору про надання правової допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025 року, акту приймання-передачі наданих послуг від 05.06.2025 року (а.с. 68-71). Відповідач відповідно до положень ч.5 ст.137 ЦПК України клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не заявляла, співмірності цих витрат наданим позивачу адвокатом послугам не спростовувала. З огляду на вказане, суд вважає, що сума гонорару, понесена позивачем у цій справі є співмірною зі складністю цієї справи, наданим адвокатами обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. З урахуванням того, що позов задоволений частково на 25,78 %, то, виходячи з принципу пропорційності розподілу судових витрат, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1804,60 грн. (7000 грн * 25,78 % = 1804,60 грн). На підставі викладеного, ст. 526, 530, 610, 611, 629, 634, 1048, 1054,1056-1 ЦК України та

Outcome: partial