Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

у листопаді 2023 року [PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом, з подальшим збільшенням позовних вимог, в якому просила: визначити їй\~додатковий строк\~тривалістю в\~два місяці\~для подання\~заяви про\~прийняття спадщини,\~яка відкрилася\~після смерті\~її батька\~ [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] ;\~визнати недійсними\~свідоцтва про\~право на\~спадщину щодо\~спадкового майна\~спадкодавця [PERSON] ,\~що видані\~31.08.2023\~року приватним\~нотарусом Полтавського\~районного нотаріального\~округу Полтавської\~області Довгань\~А.М.\~та зареєстровані\~в Спадковому\~реєстрі за\~номерами:\~№ 71168644\~від 31.08.2023,\~номер в\~реєстрі нотаріальних\~дій 686:\~№ 71168685\~від 31.08.2023,\~номер в\~реєстрі нотаріальних\~дій 687;\~№ 71168772\~від 31.08.2023,\~номер в\~реєстрі нотаріальних\~дій 688; припинити право власності на земельну ділянку площею 4,4401 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ряськівської сільської ради Полтавського (до зміни адміністративно-територіального поділу Машівського) району Полтавської області, кадастровий номер земельної ділянки: 5323085600:00:002:0151, що зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер відомостей про речове право: №51557896 від 31.08.2023 року) за власником [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину №687 від 31.08.2023 року, виданого приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Довгань А.М.; припинити право власності на земельну ділянку площею1,9423 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Ряськівської сільської ради Полтавського (до зміни адміністративно-територіального поділуМашівського) району Полтавської області, кадастровий номер земельної ділянки: 5323085600:00:004:0174, що зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер відомостей про речове право: № 51557571 від 31.08.2023 року) за власником [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину №686 від 31.08.2023 року, виданого приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Довгань А.М. Позов мотивований тим, що що [INFO] помер її батько [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №106 від 16.12.2022. Оскільки запис про батька у свідоцтві про народження позивачки здійснений у порядку ст.135 СК України, вона була змушена звернутися із заявою про встановлення батьківства. Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 25.07.2023, яке набрало законної сили та підлягало до виконання з 25.08.2023, встановлено факт того, що [PERSON] є її батьком, після чого позивачка звернулася до Карлівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану на підставі якого внесено зміни до актового запису про її народження. Як зазначила позивач, лише встановивши факт родинних відносин із спадкодавцем, отримавши свідоцтво про народження та паспорт з врахуванням внесених змін, вона набула права на звернення до нотаріуса стосовно відкриття спадкової справи та успадкування майна свого померлого батька [PERSON] , проте їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, так як позивач пропустила встановлений законом строк відкриття спадщини. Крім того, із Витягу із Спадкового реєстру №74647573 від 08.11.2023 їй стало відомо, що 31.08.2023 приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Довгань А.М. здійснено видачу трьох свідоцтв про право на спадщину щодо спадкового майна спадкодавця [PERSON] , та оскільки вона являється донькою померлого [PERSON] та відповідно спадкоємцем його спадкового майна по закону відповідно до першої черги спадкування, наведені нею обставини пов`язані з об`єктивними, непереборними труднощами для вчинення нотаріальних дій, що є поважними та свідчать про наявність підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщиним, а тому нею заявляється як похідна вимога про скасування свідоцтв про право на спадщину до майна померлого батька [PERSON] (а.с.2-7, 149-152 т.1). У відзиві на позов (а.с.110 - 114 т.1) та письмових поясненнях (а.с.146-148 т.1) представник відповідача [PERSON] адвокат Жура Н.В. просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та в обґрунтування зазначила, що [PERSON] та [PERSON] близько 18 років, починаючи з 31.10.2004 року, проживали разом в будинку відповідача , вели спільне господарство, утримували житло, разом з ними проживали двоє дітей відповідача від попереднього шлюбу. У [PERSON] власних дітей не було, про що він повідомляв і відповідача, ніхто до нього не пред`являв вимог про виконання батьківських обов`язків, з позивачем [PERSON] не спілкувався та своєю донькою не вважав, [PERSON] також не вважала [PERSON] своїм батьком, ніколи не обговорювала з ними родинних зв`язків. 27.04.2022 [PERSON] був призваний по мобілізації у Збройні Сили України та [INFO] загинув під час виконання бойового завдання по відсічі збройної агресії російської федерації. Похованням [PERSON] займалася відповідач [PERSON] , натомість позивач ні в чому участі не приймала та не повідомляла відповідачу про намір прийняти спадщину до майна загиблого [PERSON] . Спадкова справа до майна померлого [PERSON] відкрита за заявою [PERSON] та видано їй свідоцтва про право на спадщину, інші спадкоємці не зверталися, про наявність інших осіб, зокрема позивача, відповідачка дізналася після отримання ухвали суду про залучення її відповідачем у цій справі. Зауважує, що доводи позивача про своєчасність звернення до нотаріуса із заявою про відкриття спадщини та відмова у відкритті спадкової справи з огляду на відсутність в неї на той час підтвердження родинних стосунків з [PERSON] не підтверджені належними та допустимими доказами, обов`язком нотаріуса є прийняття першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, якою відповідно могла бути і заява позивача та чого нею вжито не було. Із заявою про прийняття спадщини звертається особа, яка вважає себе спадкоємцем померлого, при цьому не під час подання заяви, а вже під час видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Згідно з усталеною практикою Верховного Суду поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Необхідність встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини не є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Представник позивача [PERSON] адвокат Бульбах Н.М. у відповіді на відзив (а.с.134-137 т.1) наполягала на задоволенні позову та покликалася на те, що твердження відповідача [PERSON] про те, що їй достеменно було відомо про відсутність у [PERSON] власних дітей та що за життя останній не підтримував жодних відносин та не спілкувався з позивачем, не відповідають дійсності, оскільки позивач та відповідач проживають в одному населеному пункті, а саме с.Ряське Полтавського (до реформування Машівського) району Полтавської області. Позивач, маючи статус дитини, позбавленої батьківського піклування, з 2002 року жила і виховувался в родині [PERSON] , який доводився рідним братом спадкодавцю [PERSON] , про що також було відомо відповідачу. Опікуном [PERSON] була [PERSON] , яка доводиться дружиною [PERSON] . Позивач стверджує, що за життя загиблий [PERSON] підтримував родинні відносини з родиною брата та часто приходив до них в гості, де грався з нею, дарував подарунки та гроші, приділяв увагу їй найбільше з усіх членів родини. Проте ніхто ніколи не говорив, що він доводиться їй батьком. Про те, що [PERSON] доводиться їй батьком, вона дізналася в грудні 2022 року, тобто після його смерті, від [PERSON] та його дружини [PERSON] . Факт батьківства [PERSON] відносно [PERSON] встановлено рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 25.07.2023 року у справі № 948/1417/23, походження дитини від батька підтверджено висновком спеціаліста КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи ДОР» №187-МГ від 21.01.2023 року, а тому всі сумніви щодо наявності родинних відносин між позивачем та [PERSON] є недоречними. Встановивши факт родинних відносин та отримавши свідоцтво про народження та паспорт, який 31.10.2023 року був виданий на підставі судового рішення з врахуванням внесених змін, позивач набула права на звернення до нотаріуса по питанню відкриття спадкової справи та успадкування майна свого померлого батька [PERSON] . Представник позивача покликається на те, що доводи відповідача про відсутність підстав для встановлення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини необґрунтовані та сформовані на підставі суб`єктивного бачення даної ситуації з метою уникнення перерозподілу спадкового майна. Зазначає, що факт того, що позивач зверталась до нотаріуса впродовж 6 місяців з часу відкриття спадщини, але мала суттєві перешкоди для відкриття спадкової справи, свідчить те, що до Машівського районного суду із заявою про встановлення факту батьківства вона звернулася на початку червня 2023 року, тобто до сплину шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, а в судовому рішенні вказано що встановлення факту батьківства для позивача має юридичне значення, оскільки необхідне їй для прийняття спадщини. Також посилається на запроваджене постановами КМУ від 24.06.2022 №719, від 28.02.2022 №164 правило 10 місяців на прийняття спадщини чи відмови від неї, в умовах дії воєнного стану, про що неодноразово наголошувалось в засобах масової інформації. 28.11.2023 Машівський районний суд відкрив провадження за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання, в яке викликав його учасників. Одночасно залучив до участі в справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Довгань А.М. (а.с.21 т.1). Своїми ухвалами від 10.01.2024 суд залучив до участі в справі співвідповідача [PERSON] (а.с.92 т.1) та застосував заходи забезпечення позову (а.с.93,94 т.1). Ухвалою від 04.04.2024 суд зупинив провадження у справі до розгляду Полтавським апеляційним судом справи за № 948/1417/23 за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 25.07.2023 (а.с. 171 т.1). 03.06.2024 суд поновив провадження у справі та призначив підготовче засідання на 09 год. 00 хв. 31.07.2024 року (а.с.180 т.1). Своєю ухвалою від 31.07.2024 суд зупинив провадження у цій справі до набранням законної сили рішенням Машівського районного суду Полтавської області у справі № 948/523/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту батьківства (а.с.200,201 т.1). 08.04.2025 суд поновив провадження у справі та призначив підготовче засідання на 09 год 00 хв 06 травня 2025 року (а.с.220ь.1). Своєю ухвалою від 06.05.2025 суд прийняв до розгляду заяву позивача\~ [PERSON] ,\~подану представником\~позивача [PERSON] \~про збільшення\~позовних вимог\~від 01.03.2024\~року.\~ Закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті (а.с.235,236 т.1). У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та наполягала на задоволенні позову в повному обсязі, покликаючись на те, що [PERSON] є донькою [PERSON] , який загинув [INFO] при захисті Батьківщини від збройної агресії російської федерації. Судом установлено факт батьківства [PERSON] відносно позивача [PERSON] вже після відкриття спадщини за заявою відповідача [PERSON] . Позивач [PERSON] не була обізнана про батька, тільки після його смерті було повідомлено про вказаний факт рідними загиблого батька, після чого провели біологічне дослідження та звернулися до суду. Отримавши рішення суду про встановлення батьківства позивач звернулася до нотаріуса та отримала відмову, оскільки пропустила строк для прийняття спадщини, одночасно їй було повідомлено про видачу свідоцтв про право на спадщину на ім`я [PERSON] . Оскільки позивач мала непереборні труднощі в прийнятті спадщини до майна загиблого батька, просить надати додатковий строк для прийняття спадщини та відповідно скасувати видані відповідачу свідоцтва про право на спадщину та припинити право власності на земельні ділянки за відповідачем. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала та посилалася на відсутність поважних, непереборних причин у позивача для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , оскільки норми чинного законодавства передбачають, що спадкова справа заводиться нотаріусом за заявою особи, яка вважає себе спадкоємцем, тобто документи на підтвердження родинних стосунків нотаріус не вимагає. Необхідність встановлення факту родинних стосунків не є перешкодою для відкриття спадкової справи. Представник відповідача вважала що позивач не вчинила ніяких активних дій щоб звернутися до нотаіруса із заявою про відкриття спадкової справи, а тепер заявляє про скасування правомірно виданих свідоцтв про право на спадщину на ім`я відповідача [PERSON] . Також наполягала на відсутності поважних причин для пропуску строку на прийняття спадщини, що за усталеною практикою Верховного Суду унеможливлює поновлення такого строку. У судове засідання представник відповідача-1 та третя особа не з`явилися, голова Михайлівської сільської ради Коляндра М.П. подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача та одночасно повідомив, що проти задоволення позову Михайлівська сільська рада не заперечує (а.с.29,30 т.1). Третя особа - приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Довгань А. М. про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та завчасно (а.с.28 т.2). Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши надані письмові докази, встановив такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.12.2022р. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в с. Кліщіївка Бахмутського району Донецької області (а.с.12 т.1). Як убачається з довідки Виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 16.12.2022 року за 305-27/106, [PERSON] здійснював поховання [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , помер [INFO] (а.с.139 т.1). Сповіщенням про загибель брата №19 від 11.12.2022 [PERSON] повідомлено про загибель [PERSON] , який загинув [INFO] поблизу с.Кліщіївка Бахмутського р-ну Донецької обл. при захисті Батьківщини (а.с.140 т.1). Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №74647573 від 08.11.2023 р., приватним нотаріусом Довгань А.М. за заявою [PERSON] заведено спадкову справу №24/2023 після смерті [PERSON] та видано 3 свідоцтва про право на спадщину (а.с.16, 38-80 т.1). Зі спадкової справи до майна померлого [PERSON] вбачається, що 31.08.2023 року приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Довгань А.М. на ім`я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину щодо спадкового майна спадкодавця [PERSON] : на земельну ділянку площею 1,9423 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Ряськівської сільської ради Полтавського (Машівського) району Полтавської області, кадастровий номер земельної ділянки: 5323085600:00:004:0174, що зареєстровано в Спадковому реєстрі за № 71168644 від 31.08.2023, номер в реєстрі нотаріальних дій 686; земельну ділянку площею 4,4401 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Ряськівської сільської ради Полтавського (Машівського) району Полтавської області, кадастровий номер земельної ділянки: 5323085600:00:002:0151, що зареєстровано в Спадковому реєстрі за № 71168685 від 31.08.2023, номер в реєстрі нотаріальних дій 687; грошові вклади в АТ КБ «Приватбанк» в розмірі 647,76 грн, 250\~292,17 грн та 0,00 грн, з відсотками, укладених на ім`я [PERSON] , що зареєстровано в Спадковому реєстрі за № 71168772 від 31.08.2023, номер в реєстрі нотаріальних дій 688 (а.с.66- 80 т.1). 25.07.2023 рішенням Машівського районного суду Полтавської області задоволено заяву [PERSON] та встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.14,15 т.1). Вказане рішення 25.08.2023 р. набрало законної сили, але в наступному було скасоване за постановою Полтавського апеляційного суду від 28.05.2024р. (а.с.177-179 т.1). 18.10.2023 року на ім`я [PERSON] видано повторно свідоцтво про народження серії [NUMBER] , за яким батьками [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON] , а 31.10.2023 позивачу [PERSON] видано паспорт за № [NUMBER] (а.с.10,11 т.1). Рішенням Машівського районного суду від 04.11.2024 року у справі 3948/523/24, яке залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 18.03.2025 року встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.214-218 т.1) 09.11.2023 приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Довгань А.М. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій відмовила [PERSON] у прийнятті заяви для прийняття спадщини за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] (а.с.13 т.1). В силу ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України). Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд у постанові від 20 жовтня 2021 року у справі № 405/7111/19-ц (провадження № 61-10591св21) виклав правовий висновок, згідно з яким при оцінці наявності поважних причин для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, суди повинні розмежовувати два періоди та оцінювати наявність об`єктивних, непереборних перешкод для реалізацією особою права на прийняття спадщини. Перший період період визначений законом для прийняття спадщини (6 місяців від дня відкриття спадщини), а другий період від дня закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини до дня звернення до суду із позовом при визначенні додаткового строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень у даних правовідносинах неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 14 вересня 2021 року у справі № 910/14452/20). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року справі № 129/1033/13-ц. Оскільки [PERSON] помер [INFO] , а тому шестимісячний строк, визначений статтею 1270\~ЦК України для прийняття спадщини, сплив 08 червня 2023 року. Позивач [PERSON] на підставі ст. 1261 ЦК України відноситься до спадкоємців першої черги за законом після померлого [PERSON] , оскільки є його донькою, але звернулася до нотаріуса в листопаді 2023 року, тобто пропустила шестимісячний строк, визначений статтею 1270 ЦК України. Позивач вказує на те, що нею пропущено строк, визначений статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини через зміну строків для подання заяви про прийняття спадщини та необхідністю встановлення в судовому порядку родинних відносин між нею та спадкодавем. Указом Президента\~України від\~24\~лютого 2022\~року №\~64/2022\~«Про введення\~воєнного стану\~в Україні» з 24 лютого 2022 року на території Україні введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався та діє на час розгляду справи. Відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статей 7 і 34 Закону України «Про нотаріат», Указу Президента\~України від\~24\~лютого 2022\~року №\~64\~«Про введення\~воєнного стану\~в Україні»\~28\~лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова № 164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». Так пунктом 3 цієї постанови передбачалося, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. І хоча пункт 3 вказаної постанови в подальшому було виключено постановою Кабінету Міністрів України від 09 травня 2023 року № 469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану», проте суд враховує, що на час визначений для подання заяви про прийняття спадщини положення останньої були чинними і позиач мала обґрунтовані сподівання на те, що вона не пропустить строк звернення із заявою про прийняття спадщини. Суд зауважує, що саме держава несе відповідальність за прийняття органом державної влади нормативно-правового акту, що є незаконним, а не особи, яких той акт стосується. Принцип «належного врядування» передбачає, що ризик будь-якої помилки державного органу треба покладати на державу та не виправляти ці помилки за рахунок осіб, яких вони стосуються (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України від 20 січня 2012 року, заява № 29979/04). Згідно зі статтею 1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статті 51\~Кодексу про\~шлюб і\~сім`ю Української РСР, чинного на час народження [PERSON] , взаємні права та обов`язки батьків і дітей ґрунтуються на походженні дітей, засвідченому у встановленому законом порядку. Отже для виникнення взаємних права та обов`язки батьків і дитини, яка народилась до 01 січня 2004 року (набрання чинності Сімейним кодексом України), зокрема й права на спадкування, походження дитини повинно було бути засвічене у встановленому законом порядку. Як видно з матеріалів справи запис про батька [PERSON] , яка народилася [INFO] , в книзі записів народжень проведено за вказівкою матері. Із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення - встановлення батьківства [PERSON] відносно [PERSON] , позивач звернулася до суду у червні 2023, тобто до закінчення як 06 місяців та відповідно 10 місяців з часу смерті [PERSON] - батька позивача [PERSON] . Ця заява була задоволена рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 25 липня 2023 року та встановлено факт батьківства [PERSON] відносно заявника [PERSON] . 18 жовтня 2023 року [PERSON] отримала свідоцтво про народження, де в графі батько зазначено [PERSON] , тобто саме із 18.10.2023 позивач набула прав і обов`язків доньки померлого [PERSON] , зокрема й права на спадкування. З цим позовом [PERSON] звернулася 24.11.2023 року, тобто фактично одразу після набуття прав спадкоємця померлого батька. Оскільки активні дії, спрямовані на прийняття спадщини після смерті [PERSON] - батька позивача [PERSON] , зокрема набуття статусу його спадкоємця відповідно до закону, [PERSON] розпочала вживати протягом строку на подання заяви про прийняття спадщини, але об`єктивно не мала можливості до закінчення цього строку отримати свідоцтво про народження із зазначенням померлого [PERSON] у графі «батько» як умови набуття ним прав і обов`язків спадкоємця першої черги за законом, то суд визнає цю обставину поважною причиною пропущення позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини. При цьому суд відхиляє посилання відповідача на Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, яким не передбачено необхідності подання разом із заявою про прийняття спадщини документів, які підтверджують родинні зв`язки спадкоємця зі спадкодавцем, тому що для подання такої заяви відповідно до статті 1269\~ЦК України необхідно бути спадкоємцем (мати право на спадкування), яке у позивача виникло 18 жовтня 2023 року. Відповідно до положень\~статті 63\~Закону України\~«Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Окрім того, з Витягу із Спадкового реєстру, виданого приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Уразовською-Будігай В.В., позивачу стало відомо, що 31.08.2023 приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Довгань А.М. здійснено видачу трьох свідоцтв про право на спадщину щодо спадкового майна спадкодавця [PERSON] . Оскільки нотаріально посвідчені договори про зміну черговості одержання права на спадкування не укладались та рішення суду з вказаного приводу також відсутні, позивач є спадкоємцем спадкового майна померлого батька по закону відповідно до першої черги спадкування та не може бути усунутою від права спадкування спадкоємцями всіх наступних черг. В тому разі, якщо спадкоємець, що отримав свідоцтво про право на спадщину теж є спадкоємцем першої черги спадкування по закону, то спадщина підлягає перерозподілу, що автоматично тягне визнання виданих нотаріусом свідоцтв про право на спадщину недісними. Отже, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] потрібно стягнути судовий збір у розмірі 3368,40 грн та судовий збір за забезпечення позову в розмірі 615,60 грн. За змістом п.\~24\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 30.05.2008р.\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування»у справах про спадкування при відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, які прийняли спадщину, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Таким чином,\~враховуючи те,\~що Михайлівська\~сільська рада\~Полтавського району\~Полтавської області\~була залученавідповідачем за відсутності інформації про інших спадкоємців, водночас сільська рада ніяким чином не порушувала, чи не визнавала та не оспорювала права, свободи чи законні інтереси позивача, не перешкоджала їй реалізовувати спадкові права, а відтак суд дійшов висновку, що хоча позов і задоволено, але підстави для стягнення судового збору з Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, як відповідача, відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved