Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

31 липня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (надалі також позивач, ТОВ «БІЗПОЗИКА») через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] (надалі також відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за договором № 513421-КС-001 про надання кредиту від 20 жовтня 2024 року в розмірі 35030 грн 00 коп., що складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту 11000 грн 00 коп., суми прострочених платежів по процентах 16940 грн 00 коп., суми заборгованості по штрафам 5500 грн 00 коп., суми прострочених платежів за комісією 1590 грн 00 коп. Ухвалою Новосанжарського\~районного суду\~Полтавської області\~від 07\~серпня 2025 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 82). Своєю ухвалою від 15 вересня 2025 року суд витребував у АТ «А-Банк» інформацію щодо випуску банківської картки № [NUMBER] на ім`я [PERSON] (рнокпп: [NUMBER] ) та інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № [NUMBER] за період з 20.10.2024 по 24.10.2024 (а.с. 90-91). Витребувана судом інформація надійшла до суду 07 жовтня 2025 року (а.с. 99-103). Ухвалою суду від 14 жовтня 2025 року вирішено здійснювати заочний розгляд справи. Аргументи учасників справи В обґрунтування\~позовних вимог\~ТОВ «БІЗПОЗИКА»\~посилалось на\~те,\~що 20\~жовтня 2024\~року між\~ТОВ «БІЗПОЗИКА»\~та [PERSON] \~укладено Договір\~№513421-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 11000 грн 00 коп. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника, яку Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). На даний час, відповідач у порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконала, лише частково сплатила кошти в сумі 2260 грн 00 коп., у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 22 червня 2025 року становить 35030 грн 00 коп., що складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту 11000 грн 00 коп., суми прострочених платежів по процентах 16940 грн 00 коп., суми заборгованості по штрафам 5500 грн 00 коп. та суми прострочених платежів за комісією 1590 грн 00 коп. З огляду на викладене, позивач звернувся до суду та просив стягнути вказану заборгованість. Відповідно до інформації Виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області № 02-20/1004, відповідач [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~зареєстрована за\~адресою:[ADDRESS] (а.с. 81). Ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі разом із судовою повісткою направлялися на зареєстровану адресу відповідача, однак повернулись до суду із зазначенням причини невручення - «адресат відсутній за вказаною адресою» від 21 серпня 2025 року (а.с. 85-88). Відповідно до змісту пункту 5 частини 6 статті 272 ЦПК України, зазначена ухвала вважається такою, що вручена відповідачу. В ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 07 серпня 2025 року, суд встановлював відповідачу п`ятнадцятиденний строк із дня отримання копії даної ухвали для надання до суду відзиву на позов. Відзиву на позов від відповідача до суду не надходило. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи неподання відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів. Позивач у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 95). У прохальній частині позовної заяви позивач просив провести розгляд справи без участі його представника (а.с. 9). Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки не повідомила, відзиву на позов не надавала. Судова повістка про проведення судового засідання, призначеного на 14 жовтня 2025 року, яка направлялась на зареєстровану адресу відповідача повернулась до суду 02 жовтня 2025 року із зазначенням причини невручення «адресат відмовився» від 25 вересня 2025 року (а.с. 96-98). З огляду\~на положення\~пункту 4\~частини 8\~статті 128\~ЦПК України,\~судова повістка\~вважається врученою\~відповідачу,\~отже суд\~дійшов висновку\~про те,\~що відповідач\~є такою,\~що належним\~чином повідомлена\~про дату,\~час і місце судового засідання. За вказаних обставин, відповідно до положень частини 1 статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з вимогами статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд,\~вивчивши та\~дослідивши матеріали\~справи,\~всебічно і\~повно з`ясувавши\~всі фактичні\~обставини,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги,\~об`єктивно\~оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» 20 жовтня 2024 року направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір №513421-КС-001\~про надання\~кредиту (а.с. 30). 20 жовтня 2024 року [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №513421-КС-001 про надання кредиту на умовах, визначених офертою (а.с. 42-52). 20 жовтня 2024 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 513421-КС-001 про надання кредиту (надалі також Договір), підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с. 20-29). Відповідно до пункту 2.1. Договору, Кредитодавець надає Позичальнику кредит в розмірі 11000 грн 00 коп. на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та Комісію у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика». Згідно з пунктом 2.3. Договору, строк, на який надається Кредит: 24 тижні. Відповідно до пункту 2.4. Договору, стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 1%, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Пунктом 2.5. Договору передбачено, що Комісія за видачу кредиту (надалі - Комісія): 2200 грн 00 коп. Комісія нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту. Розмір Комісії, встановлений цим пунктом Договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір Комісії не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Згідно з пунктами 2.6. 2.13. Договору, загальний розмір наданого Кредиту: 11 000 грн 00 коп.; строк дії Договору: до 06.04.2025; орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 26966 грн 30 коп.; загальні витрати за Кредитом: 15966 грн 30 коп.; орієнтовна реальна річна процентна ставка: шість тисяч шістсот дев`яносто дві цілих сімнадцять сотих процентів; денна процентна ставка: 0,86 процентів; дата видачі Кредиту 20.10.2024; дата повернення Кредиту 06.04.2025. Пунктом 3.1. Договору передбачено, що Договір укладається з використанням ІКС Кредитодавця, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» шляхом надання пропозиції укласти Договір (оферти) Кредитодавцем та її прийняття (акцептування) Позичальником. Договір укладається з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», інших нормативно-правових актів Національного банку України. Відповідно до пункту 4.1. Договору, Кредитодавець зобов`язаний протягом 3 (трьох) робочих днів з дня укладення Договору надати Позичальнику Кредит в сумі вказаній в пункті 2.1. Договору, шляхом безготівкового переказу коштів (однією або декількома транзакціями) на реквізити електронного платіжного засобу, який зазначений розділі 12 Договору. Згідно з пунктом 4.2. Договору, Позичальнику здійснюється нарахування Процентів за Зниженою процентною ставкою, вказаною у пункті 10.2. Договору, починаючи з першого для користування Кредитом. Позичальник зберігає можливість сплати Процентів за Зниженою процентною ставкою, протягом усього періоду дії Договору за умови сплати Позичальником своєчасно і у повному обсязі Процентів, Комісії та частини суми наданого Кредиту, в порядку та в розмірах, зазначених в графіку платежів, що вказаний в п. 4.2.2. та Додатку №1 до Договору. У разі несплати Позичальником у повному обсязі платежу, передбаченого Графіком платежів та не погашення заборгованості із внесення платежу, передбаченого Графіком платежів протягом наступних 7 (семи) діб, починаючи з 8 (восьмого) дня прострочення внесення платежу, передбаченого Графіком платежів, подальше нарахування Процентів здійснюється за Стандартною процентною ставкою до закінчення Строку кредитування за цим Договором. Дослідивши зміст паспорту споживчого кредиту, суд встановив, що у вказаному паспорті визначені умови кредитування, орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту, визначена комісія за надання кредиту, порядок повернення кредиту, встановлені наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором. Вказаний паспорт споживчого кредиту підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором [PERSON] (а.с. 17-19). Також, позивачем до позовної заяви додано Анкету клієнта, що містить суму бажаного кредиту, номер банківської картки боржника, номер телефону позичальника (а.с. 54). ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу в користування кредит в розмірі 11000 грн 00 коп., шляхом зарахування 20 жовтня 2024 року грошових коштів на платіжну картку № [NUMBER] , номер платіжної інструкції 1689c448-8f11-11ef-b90a-000c29d57ed2_1, Згідно з інформаційною довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «ПрофітГід» підтверджено перерахування коштів за допомогою надавача платіжних послуг ТОВ «ПрофітГід» 20 жовтня 2024 року в сумі 11000 грн 00 коп., за реквізитами платіжної картки [NUMBER] , емітованої А-BANK, із зазначенням опису: перерах. коштів [PERSON] ІПН [NUMBER] зг. до кредитного дог. №513421-КС-001 від 20.10.2024 (а.с. 55). Відповідно до інформації АТ «Акцент-Банк», наданої на виконання ухвали суду від 15 вересня 2025 року, зазначено, що картка № [NUMBER] емітована на ім`я [PERSON] (рнокпп: [NUMBER] ). Згідно з випискою по картці, на рахунок [PERSON] 20 жовтня 2024 року надійшли кошти в сумі 11000 грн 00 коп. (а.с. 99, 100-103). Таким чином, ТОВ «БІЗПОЗИКА» виконало свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, а саме: надало відповідачу [PERSON] кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором. Відповідно до пункту 5.2.3 Позичальник зобов`язаний повернути Кредит, сплатити Проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені Договором, до закінчення строку (терміну) дії Договору. Відповідач [PERSON] не надала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Відповідно до наданого позивачем розрахунку за кредитом вбачається, що відповідачем було частково сплачено заборгованість у загальному розмірі 2260 грн 00 коп., зокрема: заборгованість по відсотках 1650 грн 00 коп. та заборгованість по комісії 610 грн 00 коп. Також, із даного розрахунку встановлено, що за відповідачем рахується заборгованість у загальному розмірі 35030 грн 00 коп. (а.с. 14-15). Згідно з довідкою про стан заборгованості [PERSON] за договором № 513421-КС-001\~про надання\~кредиту від 20 жовтня 2024 року, станом на 02 липня 2025 року за відповідачем рахується загальна заборгованість 35030 грн 00 коп., із них: заборгованість за кредитом 11000 грн 00 коп., заборгованість по відсотках 16940 грн 00 коп. (нараховані в межах строку кредитування), заборгованість по комісії 1590 грн 00 коп. та заборгованість по штрафам 5500 грн 00 коп. (а.с. 16). ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання виконало в повному обсязі, а саме: надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором. У той же час, відповідач, яка зобов`язувалась здійснювати погашення кредиту, процентів та сплатити комісію, свої зобов`язання не виконала. Станом на дату звернення до суду сума заборгованості [PERSON] залишається непогашеною. Норми права, які підлягають застосуванню Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону№ 675-VIII). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з частиною 1 статті 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Відповідно до приписів частини 2 статті 1069 ЦК України права та обов`язки сторін, пов`язанні з кредитуванням рахунка, визначаються відповідними положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно з частиною 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України. Відповідно до положень частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенням частини 1 статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з частиною 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. За правилами частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Згідно з частинами 1, 2 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Висновки щодо правозастосування Судом встановлено,\~що 20\~жовтня 2024року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] був укладений електронний Договір № 513421-КС-001\~про надання\~кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), відповідно до якого відповідач отримала кредит в сумі 11000 грн 00 коп. строком з 20 жовтня 2024 року по 06 квітня 2025 року. Відповідно до листа ТОВ «ПрофітГід» про перерахування суми кредиту, грошові кошти за договором перераховані на картковий рахунок відповідача (а.с. 55). Відомості про отримання кредитних коштів також підтверджуються інформацією, наданою АТ «Акцент-Банк» у відповідь на ухвалу суду про витребування доказів від 15 вересня 2025 року (а.с. 99-103). Доказів на спростування факту укладення вказаного договору та отримання кредитних коштів відповідачем не надано. Відповідач [PERSON] не надала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення в повному обсязі заборгованості за кредитом, процентами, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Відповідно до довідки про стан заборгованості [PERSON] за договором № 513421-КС-001\~про надання\~кредиту від 20 жовтня 2024 року, станом на 02 липня 2025 року за відповідачем рахується загальна заборгованість 35030 грн 00 коп., із них: заборгованість за кредитом 11000 грн 00 коп., заборгованість по відсотках 16940 грн 00 коп. (нараховані в межах строку кредитування), заборгованість по комісії 1590 грн 00 коп. та заборгованість по штрафам 5500 грн 00 коп. (а.с. 16). Отже, [PERSON] не виконала належним чином умови договору щодо повернення отриманої суми кредиту за договором № 513421-КС-001\~про надання\~кредиту від 20 жовтня 2024 року в сумі 11000 грн 00 коп., не сплатила проценти за користування кредитом в сумі 16940 грн 00 коп. та не сплатила обумовлену договором комісію за надання кредиту в сумі 1590 грн 00 коп. Враховуючи,\~що фактично\~отримані та\~використані позичальником\~кошти у\~добровільному порядку\~ТОВ «БІЗПОЗИКА» не повернуті,\~суд дійшов\~висновку,\~що позивач\~вправі вимагати\~захисту своїх\~прав через\~суд -\~шляхом стягнення\~заборгованості за договором № 513421-КС-001\~про надання\~кредиту від 20 жовтня 2024 року. Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за штрафами, суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Суд зазначає, що відповідні положення процитованої норми стосуються звільнення від обов`язків сплачувати на користь кредитодавця неустойку, штраф, пеню та інших платежів за прострочення виконання договору у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. З огляду\~на викладене,\~відповідно до\~пункту 18\~Прикінцевих та\~Перехідних положень\~Цивільного кодексу\~України,\~позовна вимога\~про стягнення\~заборгованості за\~штрафами у\~сумі 5500\~грн 00\~коп.\~за договором № 513421-КС-001\~про надання\~кредиту від 20 жовтня 2024 року, задоволенню не підлягає, оскільки він нарахований у період дії воєнного стану. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статті 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Отже, позов підлягає задоволенню частково. Розподіл судових витрат Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2422 грн 40 коп. (а.с. 13). Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені на 84,30% з розрахунку: 29530 грн 00 коп. (сума задоволених позовних вимог) х 100% : 35030 грн 00 коп. (сума заявлених позовних вимог) = 84,30% (відсоток задоволених позовних вимог). Отже, сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 2042 грн 08 коп. із розрахунку: 2422 грн 40 коп. (сума сплаченого судового збору) х 84,30% (відсоток задоволених позовних вимог). На підставі викладеного,

Outcome: partial