Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із заявою, у якій просить визнати його батька [PERSON] , [INFO] , недієздатним, та призначити опікуном [PERSON] , посилаючись на те, що [PERSON] страждає на стійкий психічний розлад, внаслідок чого не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У зв`язку із наведеним, просить заяву задовольнити. В судовому засіданні 09.10.2025 [PERSON] заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник [PERSON] адвокат Войнарський А.Й. в судовому засіданні 09.10.2025 щодо задоволення заяви не заперечив. Представник заінтересованої особи управління соціальної політики Тернопільської міської ради в судові засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі уповноваженого представника. Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено до 10.00 год. 16.10.2025, в яке учасники справи не з`явились. Розглянувши заяву, суд вважає, що у її задоволенні слід відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.06.1984. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.10.2011 у справі № 2-о-92/11, [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатним. Встановлено над [PERSON] опіку. Призначено [PERSON] опікуном його батька [PERSON] . Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №92 від 04.02.2025 [PERSON] страждає на параноїдну шизофренію, безперервний перебіг, стабільний дефект за змішаним типом, що досягають рівня вираженого недоумства, внаслідок чого він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно із поданням № 153/06 від 27.06.2025, орган опіки та піклування (опікунська рада при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради) вирішив погодити кандидатуру [PERSON] в опікуни над батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.30\~ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями на бувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~39\~ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом (частина 3 ст.296 ЦПК України). Згідно з ч.3 ст.297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч.1 ст.\~300\~ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. В ч.6 ст.300 ЦПК України,\~яка діє\~станом на\~час розгляду\~заяви, встановлено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Відповідно до ч. 1 ст. 60\~ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно із ч.ч. 2, 3, 4 ст.63\~ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. У постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 545/1691/16-ц та від 20 березня 2024 року у справі № 638/5358/23 сформульовано висновок про те, що законодавством не передбачено обов`язку того, що визнання особи недієздатною і призначення опікуна в обов`язковому порядку має відбуватися в єдиному судовому процесі. Оскільки попередній опікун помер, особа рішенням суду вже визнана недієздатною, то повторне визнання цієї особи недієздатною під час розгляду заяви фізичної особи, яка бажає стати новим опікуном, про встановлення опіки над недієздатною особою та призначення опікуна не вимагається. Такий висновок випливає із того, що Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, викладено в новій редакції Цивільний процесуальний кодекс України, положеннями ч.6 ст.300 якого визначено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Натомість питання про визнання особи недієздатною, призначення та заміну опікуна до 15 грудня 2017 року регламентувалися статтею 241 ЦПК України, яка не передбачала будь-яких обмежень строком дії рішення суду про визнання особи недієздатною. В силу ст.\~58\~Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Отже, з урахуванням конституційного принципу щодо незворотності дії у часі законів та інших нормативно-правових актів, строк дії рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна, ухваленого до 15 грудня 2017 року, не обмежувався. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] ,\~рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.10.2011 у справі № 2-о-92/11 вже визнаний недієздатним, його дієздатність не поновлювалась, а відтак підстав для повторного вирішення цього питання в судовому порядку немає. Щодо призначення [PERSON] опікуном\~ [PERSON] , суд враховує, що вищевказаним рішенням суду від 27.10.2011, яке строку дії не має, опікуном [PERSON] призначено його іншого сина [PERSON] . Відповідно до подання органу опіки та піклування № 153/06 від 27.06.2025, [PERSON] проживає за кордоном та згідно з його заявою не заперечує, щоб його брат [PERSON] був опікуном їхнього батька [PERSON] . Проте, частиною 2 статті 300 ЦПК України встановлено, що суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу. Таким чином, враховуючи те, що рішенням суду від 27.10.2011 у справі № 2-о-92/11, питання про призначення недієздатному [PERSON] опікуна вже вирішено, то в подальшому призначення нового опікуна можливе лише в порядку заміни опікуна, на підставі ч.2 ст.300 ЦПК України, за заявою чинного опікуна чи органу опіки та піклування. За таких обставин, у задоволенні заяви [PERSON] про\~визнання [PERSON] \~недієздатним та\~призначення його\~опікуном,слід відмовити в повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed