Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

18 лютого 2025 року заявник звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 18.02.2019 року про визнання [PERSON] , [INFO] недієздатним. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 18.02.2019 р. її син [PERSON] , [INFO] - був визнаний недієздатним строком на 2 ( два ) роки з дня винесення судового рішення. З врахуванням того, що строк дії рішення Центрального районного суду м.Миколаєва пройшов заявник у відповідності до вимог ч.6,7 ст.300 ЦПК України звернувся до суду з заявою про продовження строку дії вказаного рішення, так як [PERSON] продовжує хворіти на психічні розлади та захворювання в зв`язку з чим потребує стороннього догляду за собою та сам не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 31.03.2025 року зупинено провадження, у зв`язку з призначенням судової експертизи. 22.09.2025 року\~на адресу\~суду надійшов\~висновок судово-психіатричного\~експерта №211\~стосовно [PERSON] .\~Ухвалою суду від 23.09.2025 року поновлено провадження у справі. В судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги, та наполягала на їх задоволенні. Особа, щодо якої вирішується питання про визнання його недієздатним, [PERSON] , в силу свого психічного стану та розвитку зміг відповісти на питання суду стосовно того, що заявниця є його мамою, яка його добре доглядає і водила його до доктора. Представник Орган опіки та піклування Миколаївської міської ради до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся завчасно, належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без їх представника. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Статтею 39 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва по справі № 490/4069/18 від 18 лютого2019 року визнано [PERSON] , [INFO] , недієздатним. Призначено [PERSON] опікуном недієздатного [PERSON] , [INFO] . Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва по справі № 490/805/21 від 01.06.2021 року продовжено строк дії рішення Центрального районного суду м.Миколаєва по справі № 490/4069/18 від 18 лютого2 019 року про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним- строком на два роки з дня набрання рішенням суду законної сили. Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва по справі № 490/1222/23 від 20 червня 2023 року продовжено строк дії рішення Центрального районного суду м.Миколаєва по справі № 490/4069/18 від 18 лютого2 019 року про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним- строком на два роки з дня набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 211 від 22.08.2025 [PERSON] страждає хронічним психічним розладом: недоумством, важкою розумовою відсталістю з виражении емоційно-вольовими порушеннями ; в силу свого психічного стану не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Отже, судом встановлено, що [PERSON] на даний час за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та за своїм психічним станом та на даний час потребує встановлення над ним опіки. За змістом ст. 300 ЦПК України, у рішенні суду про визнання особи недієздатною, слід визначити строк його дії, який не може перевищити двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 300 ЦПК України. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Рішенням Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України», яке 30.08.2013 року набуло статусу остаточного, Європейським судом з прав людини констатовано, що у цій справі відсутність у заявниці можливості безпосередньо вимагати поновлення своєї цивільної дієздатності призвела до того, що це питання не розглядалося судами взагалі. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні зазначив, що «відсутність судового розгляду цього питання, яке серйозно вплинуло на численні аспекти життя заявниці, не можна виправдати легітимними цілями, що лежать в основі обмеження доступу до суду осіб, визнаних недієздатними» (п. 40). За таких обставин Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що ситуація, в якій опинилася заявниця, призвела до відмови у правосудді щодо можливості забезпечення перегляду її цивільної дієздатності, тобто було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу. Відповідно до приписів законодавства у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності ЦПК передбачається періодичний судовий контроль за наявністю/продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності (принцип, визначений у рішеннях ЄСПЛ «Наталія Михайленко проти України» (2013), «Станєв проти Болгарії» (2012), «Штукатуров проти Росії» (2008), адже ч. 6 ст. 300 ЦПК України встановлюється максимальний строк дії судового рішення про визнання фізичної особи недієздатною у 2 роки). Відповідно до вимог ч.1 ст. 300 ЦПК України визначено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Також відповідно до вимог ч.6, 7 ст.300 ЦПК України встановлено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Враховуючи вище викладене, оскільки судом встановлено, що обставини, які свідчать про продовження психічного розладу [PERSON] , він є інвалідом першої А групи з дитинства, внаслідок якого він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що підтверджується відповідними медичними документами та висновком експертизи , клопотання про продовження строку дії рішення про визнання особи недієздатним слід задовольнити та продовжити строк дії рішення про визнання [PERSON] недієздатним на два роки. Оскільки судом прийнято рішення про продовження строку дії рішення про визнання особи недієздатною, то повноваження [PERSON] щодо опіки над недієздатним також продовжуються та не потребують повторного вирішення питання про призначення опікуна, оскільки останній від виконання обов`язків не звільнявся.

Outcome: approved