Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , стосовно дитини [PERSON] , [INFO] та зобов`язати Відділ ДРАЦС внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції 14.11.2021 року, актовий запис №3220, в графі «Батько» зазначити [PERSON] . При цьому, посилається на те, що вона перебувала у відносинах без реєстрації шлюбу з [PERSON] , від якого [INFO] народила сина [PERSON] , відомості про батька якого в актовому записі про народження внесено на підставі ст. 135 СК України. Встановлення факту батьківства необхідно заявнику для призначення пенсії (допомоги) та надання пільг, встановлених законом, після смерті батька дитини, який загинув під час виконання бойового завдання. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 28.05.2025 року відкрито провадження у справі. В судовому засіданні представник заявника підтримала заяву та просила її задовольнити. Заінтересовані особи та їх представники в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Від Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла заява про розгляд справи без присутності представника та вирішити питання згідно матеріалів справи з урахуванням наданих відділом роз`яснень, інтересів дитини та вимог чинного законодавства. Заінтересована особа [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій просила відмовити у задоволенні заяви. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , пояснила, що вона є матір`ю [PERSON] , який проживав з [PERSON] в громадянському шлюбі з 2010 року по 2017 рік, від якого у них [INFO] народився син [PERSON] , якого [PERSON] визнавав своїм сином та відносився до нього, як до сина. [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть надане свідком суду для огляду. [PERSON] була дружиною її сина. Вислухавши пояснення представника заявника, покази свідка та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. [PERSON] народився [INFO] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції в Книзі реєстрації народжень 14.11.2011 року зроблено відповідний актовий запис №3220. В актовому запису про народження [PERSON] зазначено відомості про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України. Відповідно до сповіщення сім`ї №1342 [INFO] від 10.05.2025 року, старший солдат [PERSON] , [INFO] , водій 3-го єгерського відділення 2-го єгерського взводу 3-ї єгерської роти 3-го єгерського батальйону військової частини [NUMBER] , призваний на військову службу [INFO] 29.05.2024 року, загинув [INFO] , під час виконання бойового завдання поблизу села Долинівка, Покровського району, Донецької області. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 35 років, місце смерті село Долинівка, Покровський район, Донецька область, Україна. Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року). У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 399/1029/15-ц вказано, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах для формування доказової бази. Водночас, висновки судово-генетичної експертизи суд оцінює з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, згідно з якою жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 760/3977/15-ц зазначено, що висновок судово-генетичної експертизи не є єдиним доказом походження дитини від певної особи, такий факт може бути доведено й іншими доказами. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Відповідно до змісту ч.1 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно п. 3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього кодексу. У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15травня 2006 року №3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зіст.135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Як вбачається зі ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змісту ст. 130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи. Згідно висновку\~експерта від\~30.07.2025\~року №СЕ-19/106-25/12469-БД,\~складеного Житомирським\~науково-дослідним\~експертно-криміналістичним\~центром МВС\~України,\~порівняльним дослідженням\~аутосомної ДНК\~встановлено,\~що [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ймовірно,\~є біологічним\~сином особи,\~ДНК-профіль\~якої встановлений\~із фрагмента\~кістки трупа\~№13\~(ідентифікованого\~як [PERSON] ,\~ [INFO] ).\~Ймовірність походження\~цих ДНК-профілів\~від батька\~та дитини\~становить не\~менше ніж99,99999999%. Встановлення факту батьківства необхідно заявнику для призначення пенсії (допомоги) та надання пільг, встановлених законом. Таким чином, суд, з`ясувавши всі обставини справи, вважає встановленими в судовому засіданні наявність підстав, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. За положеннями ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved