Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору товариство з обмеженою відповідальністю «НЬЮ АГРО ПОДІЛЛЯ» про конфіскацію земельних ділянок, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. [PERSON] є громадянкою Російської Федерації та отримала земельні ділянки сільськогосподарського призначення із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: кадастровий номер 6820686000:04:012:0021 площею 1,8957 га та кадастровий номер 6820686000:04:012:0022 площею 1,8956 га. Перебування у приватній власності відповідача зазначених земельних ділянок суперечить вимогам ст. ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України у зв`язку з тим, що землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями протягом року підлягають відчуженню. У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч.ч. 2, 4 ст. 145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Порушення інтересів держави полягає в тому, що відповідач порушила визначену законодавством процедуру використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення та, як іноземний громадянин, не вжила заходів для їх відчуження, в зв`язку з чим на теперішній час є власником спірних земельних ділянок на території України. Позивач просить: -- конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області у [PERSON] земельну ділянку із кадастровим номером 6820686000:04:012:0021 площею 1,8957 га, яка знаходиться на території Віньковецької ОТГ (колишньої Охрімовецької сільської ради Віньковецького району) Хмельницького району Хмельницької області; -- конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області у [PERSON] земельну ділянку із кадастровим номером 6820686000:04:012:0022 площею 1,8956 га, яка знаходиться на території Віньковецької ОТГ (колишньої Охрімовецької сільської ради Віньковецького району) Хмельницького району Хмельницької області. Ухвалою від 12.06.2025 року у справі відкрите загальне позовне провадження та призначене підготовче судове засідання. Ухвалою від 12.06.2025 року забезпечено позов шляхом накладення арешту на земельні ділянки, що належать [PERSON] , та забороною вчиняти певні дії стосовно земельних ділянок. Ухвалою від 10.07.2025 року до участі в справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору товариство з обмеженою відповідальністю «НЬЮ АГРО ПОДІЛЛЯ». Ухвалою суду від 10.09.2025 року підготовче провадження закрите, справа призначена до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона дійсно є громадянкою Російської Федерації з 1991 року. Після смерті матері у 2021 році прийняла у спадщину дві земельні ділянки. При оформленні спадщини нотаріус можливо їй і роз`яснювала обов`язок відчужити земельні ділянки протягом року після прийняття спадщини, однак вона про це забула. Позов не визнає, оскільки бажає, щоб суд залишив їй земельні ділянки. Представник третьої\~особи ТОВ «НЬЮ АГРО ПОДІЛЛЯ» у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 24.12.2021 року приватним нотаріусом Віньковецького районного нотаріального округу Хмельницької області та зареєстрованого в реєстрі за № 1370, [PERSON] успадкували після смерті матері [PERSON] земельну ділянку площею 1,8957 га, яка знаходиться на території Охрімовецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6820686000:04:012:0021. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 24.12.2021 року приватним нотаріусом Віньковецького районного нотаріального округу Хмельницької області та зареєстрованого в реєстрі за № 1369, [PERSON] успадкували після смерті матері [PERSON] земельну ділянку площею 1,8956 га, яка знаходиться на території Охрімовецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6820686000:04:012:0022. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 429757471 від 03.06.2025 року земельні ділянки: з кадастровим номером 6820686000:04:012:0021 площею 1,8957 га та з кадастровим номером 6820686000:04:012:0022 площею 1,8956 га, які знаходяться на території Охрімовецької сільської ради Віньковецького району (на даний час Хмельницького району) Хмельницької області, перебувають у власності [PERSON] , громадянки Російської Федерації, дата державної реєстрації 24.12.2021 року, підстава - свідоцтва про право на спадщину № 1369 і № 1370 від 24.12.2021 року видані приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Кухарською Л.А., право оренди зареєстровано за товариством з обмеженою відповідальністю «НЬЮ АГРО ПОДІЛЛЯ» строком до 28.12.2033 року, дата державної реєстрації 22.06.2022 року. Згідно паспорта Російської Федерації [NUMBER] , виданого 07.04.2015 року, [PERSON] є громадянкою Російської Федерації. Згідно додатку\~59\~до Постанови\~КМУ №\~1051\~від 17.10.2012\~року «Про\~затвердження Порядку\~ведення Державного\~земельного кадастру» Класифікатор видів цільового призначення земельних ділянок, видів функціонального призначення територій та співвідношення між ними, а також правила їх застосування: за цільовим призначенням до категорії земель сільськогосподарського призначення відносяться землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код згідно з КВЦПЗ 01.01). Отже, на час успадкування права на земельні ділянки та державної реєстрації права власності (24.12.2021 року) на земельні ділянки з кадастровими номерами 6820686000:04:012:0021 та 6820686000:04:012:0022 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідач [PERSON] була громадянкою Російської Федерації, що підтверджується її паспортом Російської Федерації 65 № [NUMBER] , інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта майна № 429757471 від 03.06.2025 року. Статті 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Особливості правових підстав набуття та припинення права власності на об`єкти нерухомого майна іноземцями встановлені нормами розділу V Закону України «Про міжнародне приватне право», положеннями Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 38 закону України «Про міжнародне приватне право» право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Згідно з ч. 1 ст. 39 закону України «Про міжнародне приватне право» виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави, у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для виникнення або припинення права власності та інших речових прав, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. Таким чином, враховуючи, що спірні земельні ділянки, які належать до нерухомого майна, знаходяться на території України, на них поширюється дія законодавства України. Згідно зі ст. 19 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення віднесено до категорії особливо цінних. Відповідно до ч. 5 ст. 22 ЗК України визначено, що землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам. Частинами 3 та 4 ст. 81 ЗК України визначено, що іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі прийняття спадщини. Землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. В силу вимог ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації таких прав. Відповідно до п. «е» ч. 1 ст. 140 ЗК України однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Згідно п. «в» ч. 1 ст. 143 ЗК України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки. Якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі, якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду ( ч.ч. 1, 2 ст. 145 ЗК України). Пунктом 10 ч. 1 ст. 346 ЦК України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності. Згідно ст. 356 ЦК України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. Частиною 5 ст. 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 148 ЗК України земельна ділянка може бути конфіскована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із частиною 1 «Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15 Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади який реалізує державну політику у сфері державного нагляду (контролю) зокрема, в агропромисловому комплексі в частині дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів. Таким чином, враховуючи зазначені положення законодавства саме Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області є уповноваженим органом щодо здійснення державного нагляду (контролю) в частині дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності та в даному випадку, з урахуванням ч.ч. 2, 4 ст. 145 Земельного кодексу України, має право звернутися до суду із позовом про конфіскацію земельних ділянок. Відомостей про відчуження відповідачкою спірних земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровими номерами 6820686000:04:012:0021 та 6820686000:04:012:0022 Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта не містить. Враховуючи, що [PERSON] , будучи громадянкою Російської Федерації, упродовж року після прийняття спадщини і державної реєстрації права власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (з 24.12.2021 року по даний час) не відчужила їх, суд вважає, що наявні достатні підстави для конфіскації спірних земельних ділянок у власність держави. З огляду на характер спірних правовідносин, не вбачається невідповідності заходу втручання держави в право власності відповідача критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, так і порушення принципу пропорційності, котрі сформовані у сталій практиці ЄСПЛ. Обраний спосіб захисту порушеного права власності на земельні ділянки, які відповідач незаконно використовує, є ефективним та належним способом захисту порушених прав держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, як уповноваженого органу на здійснення функцій держави щодо конфіскації у власність держави земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які незаконно використовуються іноземним громадянином, оскільки зазначений спосіб захисту чітко визначений ч. 2 ст. 145 Земельного кодексу України. Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню відповідно до вимог ч. 4 ст. 81, п. «е» ч. 1 ст. 140, ч. 2 ст. 145, п. «в» ч. 1 ст. 143, ст. 148 ЗК України, п. 10 ч. 1 ст. 346, ст. 356 ЦК, ч. 5 ст. 41 Конституції України. Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовною заявою та з заявою про забезпечення позову позивачем сплачено 6056 грн (3028 грн х 2) (відповідно до платіжних інструкцій № 226 і № 228 від 08.04.2025 року) та 3028 (1514 грн х 2) (відповідно до платіжних інструкцій № 227 і № 225 від 08.04.2025 року) судового збору, а всього 9084 грн, які відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. Щодо заходів забезпечення позову, вжитих згідно ухвали Віньковецького районного суду від 12.06.2025 року у даній справі, суд зазначає, що відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Враховуючи, що учасниками справи не заявлено вмотивованого клопотання про скасування арешту земельних ділянок та заборони [PERSON] вчиняти певні дії стосовно спірних земельних ділянок, то такі заходи забезпечення позову продовжують діяти відповідно до положень ст. 158 ЦПК України. На підставі ст.ст. 3, 14, 41 Конституції України, ст.ст. 346, 356 ЦК України, ст.ст. 19, 22, 81, 125, 140, 143 ЗК України,

Outcome: approved