Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] \~звернувся до Шевченківського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму позики 60000 грн та 3% річних у розмірі 1800 грн витрати на отримання юридичної допомоги у розмірі 4000 грн та судовий збору розмірі 1211,20 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В обґрунтуванні позовних вимог зазначає, що 30 серпня 2021 року за усним договором позики, укладеним між г. [PERSON] та [PERSON] остання передала відповідачу, в якості позики грошові кошти в загальній сумі 60000 грн. У відповідності до досягнутої домовленості, відповідач зобов`язався повернути позивачу зазначені грошові кошти до 30 серпня 2024 року. Факт передачі грошових коштів позивачу у сумі 60000 грн та обов`язок позивача повернути їх до 30 серпня 2024 року підтверджується розпискою відповідача. Позивач зазначає, що в порушення договірних зобов`язань, які виникли між [PERSON] та [PERSON] , остання до 30 серпня 2024 року зобов`язання не виконала та суму позики не повернула, що зумовило позивача звернутися до суду з цією позовною заявою. \~ \~ \~ \~Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 25 серпня 2025 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач та його представник не з`явились, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Щодо ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений. \~ \~ \~ \~У відповідності до приписів ст.\~280\~ЦПК\~України суд\~вважає за\~можливе ухвалити\~заочне рішення\~на підставі\~наявних у\~справі доказів. \~ \~ \~ \~Суд, розглянувши матеріали цивільної справи, дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідно до оригіналу розписки від 30 серпня 2021 року [PERSON] отримала від [PERSON] кредитні кошти у розмірі 60000 грн строком на 3 роки. \~ \~ \~ \~Станом на момент подачі цього позову, в матеріалах справи відсутні докази повернення [PERSON] грошових коштів у розмірі 60000 грн [PERSON] . Відповідно до частин першої, другої статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. \~ \~ \~ \~Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 квітня 2021 року у справі № 642/4200/17 (провадження № 61-6492св19) зазначено, що тлумачення статей 1046 та 1047 ЦК України свідчить, що по своїй суті розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. \~ \~ \~ \~У постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15 викладено правовий висновок, що на підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. \~ \~ \~ \~Частиною першою статті 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. \~ \~ \~ \~Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. \~ \~ \~ \~За своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім, оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. \~ \~ \~ \~Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. \~ \~ \~ \~Факт отримання грошових коштів у розмірі 60000 підтверджується оригіналом розписки, яка була долучена представником позивача та яка в свою чергу відповідачем не спростована. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Таким чином, позивачем доведено факт укладення договору і факт передачі ним коштів позичальнику на вказаних у розписках умовах, тобто виконання ним умов договору. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини другої статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Проте, відповідач свої договірні зобов`язання за договором позики не виконав, і не повернув позикодавцю позичені у нього кошти у сумі 60000 строк, а саме до 30 серпня 2024 року. Враховуючи, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання перед позивачем з повернення грошових коштів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача в цій частині позовних\~вимог та стягнення [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу у розмірі 60000 грн. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних суд зазначає наступне. Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З аналізу положень пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» та статей 1046, 1047, 1049, ЦК України, суд дійшов висновку, що на договір позики від 30 серпня 2021 року розповсюджується дія пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України. Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3 відсотки річних у розмірі 1800 грн, оскільки вказана сума була нарахована останнім в період дії воєнного стану. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь суми понесених витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. ч. 1, 3ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1, 2\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. \~ \~ \~ \~Згідно ч. ч. 3, 8 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та доведеним. \~ \~ \~ \~За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч. 2ст. 137 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. \~ \~ \~ \~Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. \~ \~ \~ \~У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. \~ \~ \~ \~Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Між тим, позивачем не долучено до матеріалів справи жодного доказу понесення ним витрат на правову допомогу, тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial