Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

До Салтівського районного суду міста Харкова від Шевченківського районного суду міста Харкова надійшла вказана цивільна справа для розгляду за підсудністю. Позивач ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», в особі представника Пархомчука С.В., звернувся із цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №186947 від 08.04.2021, що становить 10 560, 00 грн, а також судові витрати, які складаються із витрат на правничу допомогу у розмірі 10500,00 грн та судовий збір. На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що відповідно до укладеного електронного договору про надання фінансового кредиту від 08.04.2021 №186947 укладеного між [PERSON] та ТОВ «Займер», відповідачка отримала кредит в сумі 2 000, 00 грн строком на 30 днів до 08.04.2021 та зі сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 2% в день або 730% річних. Згідно п.1.4. Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. На виконання вимог п.1.4. кредитного договору відповідачем були зазначені реквізити платіжної банківської карти № [NUMBER] для перерахування кредитних коштів (ч.7 кредитного договору). У зв`язку з невиконанням узятих на себе зобов`язань перед первісним кредитором станом на 16.04.2025 утворилась заборгованість в сумі 10 560,00 грн, яка складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2\~000, 00 грн; прострочена заборгованість за процентами в розмірі 8\~560, 00 грн, яку ТОВ «Займер» за договором факторингу №01-17/02/2022 від 17.02.2022 відступило для ТОВ ФК «КЕШ ТУ ГОУ». Відповідно до реєстру боржників від 17.02.2022 до договору факторингу №01-17/02/2022, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою узятих на себе зобов`язань у встановленому договором порядку та строки, станом на день звернення до суду має заборгованість в сумі 10\~560, 00 грн, яку позивач просив стягнути з відповідачки. Разом з цим, вказав, що відповідно до ст.59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Позивач делегував захист своїх інтересів щодо пред`явлення позову про стягнення заборгованості з [PERSON] [PERSON] , у відповідності до договору про надання правової допомоги б/н від 29.12.2023 та Додаткової угоди №1 та на підставі довіреності б/н від 30.12.2024. На підставі вище викладеного орієнтовний розрахунок судових витрат ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» у зв`язку з невиконанням своїх фінансових зобов`язань [PERSON] в рамках кредитного договору становить 12 922, 40 грн в тому числі, 10 500, 00 грн витрати на професійну правову допомогу та 2 422, 40 грн сплачений судовий збір за подачу до суду позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, які також просив стягнути із відповідачки. Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 26.08.2025 цивільну справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не подав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи те, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 08.04.2021 між ТОВ «Займер» та відповідачкою [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №186947, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в сумі 2 000, 00 грн на платіжну картку зі сплатою відсотків за процентною ставкою 2,00 % в день або 730% річних строком на 30 днів, тобто до 08.04.2021 (п.1.3, 1.2. цього договору). Цей договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачкою договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором AV8092 (а.с.70). Такі дії сторін повністю узгоджуються з вимогами ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Підписавши 08.04.2021 договір про надання фінансового кредиту №186947 [PERSON] взяла на себе зобов`язання своєчасно повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку встановленому договором (п.3.4.2. договору) Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а відповідно до ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. 17.02.2022 між ТОВ «Займер» та позивачем було укладено договір факторингу №01-17/02/2022, відповідно до п. 1.1. якого ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» передає грошові кошти в розпорядження ТОВ «Займер» (ціна продажу) за плату, а ТОВ «Займер» відступає для ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» права грошової вимоги (Права вимоги) до боржників за кредитними договорами (Портфель заборгованості). З письмової вимоги позивача про виконання зобов`язань за кредитним договором від 14.04.2025 № бн (а.с.84) вбачається, що розрахунок заборгованості відповідачці проведено на дату відступлення грошової вимоги, тобто за проміжок часу з 08 квітня 2021 року по 17 лютого 2022 року. Проте в п. 1.2. договору про надання фінансового кредиту №186947 від 08.04.2021 записано, що кредит надається строком на 30 днів, тобто до 07.05.2021, а в п. 1.3. цього договору вказано, шо Клієнт сплачує Товариству 730% річних від суми кредиту в розрахунку 2% на добу. У п. 3.3.3. договору передбачено, що клієнт має право продовжити строк надання кредиту, оплативши не пізніше останнього дня терміну повернення Кредиту, зазначеного в графіку розрахунків, в повному обсязі нараховані проценти по кредиту. В матеріалах справи відсутні і позивачем не надано доказів продовження строку надання кредиту, а відтак нарахування процентів поза межами 30 денного строку договору є порушенням ст. 526 ЦК України та існуючої домовленості сторін. Відповідно до правової позиці Верховного Суду, висловленої в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється. З виписки з особового рахунка за кредитним договором №186947, виконаної ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» видно, що розмір заборгованості відповідачки за процентами складає 8 560,00 грн (а.с.83), з чим погоджується суд. Таким чином, заборгованість відповідачки перед позивачем становить 10\~560, 00 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 2\~000, 00 грн; прострочена заборгованість за процентами 8\~560, 00 грн. (а.с.83). Саме такий розмір заборгованості на переконання суду відповідає існуючій домовленості сторін. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Доказів погашення указаної заборгованості ні позивачу ні попередньому кредитору відповідачем не надано, а тому позов у такому розмірі слід задовольнити. Крім того, 17.09.2025 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про відшкодування понесених витрат, у якій останній просить стягнути із [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 500, 00 грн. Документ сформований в системі «Електронний суд». Згідно з положеннями ч.1, п.1, 2 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч.ч.1-4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За правилами п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У пред`явленому позові позивач просив усі судові витрати покласти на відповідача. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача надано копію договору про надання правової допомоги від 29.12.2023, копію додаткової угоди №1 до Договору про надання правової допомоги від 29.12.2023, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію акту про отримання правової допомоги від 22.08.2025, згідно з яким загальна вартість послуг адвоката становить 10 500, 00 грн, копію рахунку 22.08.2025-39, копію платіжної інструкції №3 9512 від 22.08.2025 (а.с. 89-94). Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04). Відповідно до вимог діючого законодавства, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження неспівмірності витрат на правничу допомогу з боку сторони позивача. Таким чином, вимоги позивача про стягнення витрат, пов`язаних з отриманням послуг адвоката підлягають задоволенню в повному обсязі. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2\~422, 40 грн судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved