Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог, а також позиції учасників справи щодо позову. Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про встановлення факту проживання жінки та чоловіка однією сім`єю без реєстрації шлюбу, встановлення факту перебування фізичної особи на повному утриманні. В обґрунтування позову [PERSON] вказує, що 08.06.1991 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , від якого у них четверо спільних дітей. [INFO] її чоловік [PERSON] помер. На початку 2016 року вона познайомилася із [PERSON] та між ними виникли романтичні стосунки. З 07.03.2016 вона та [PERSON] , за взаємною згодою, почали разом проживати однією сім`єю, як жінка та чоловік, без реєстрації шлюбу, в її квартирі [ADDRESS] . На той час двоє її старших дітей [PERSON] та [PERSON] були повнолітніми та вже проживали окремо від неї. Двоє її неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] проживали разом з нею та [PERSON] . У 2021 році її дочка [PERSON] почала проживати окремо від них, а вона, її неповнолітній син [PERSON] та [PERSON] продовжили проживати разом за вказаною вище адресою. [INFO] померла її дочка [PERSON] і її, позивачку, 14.11.2022 було призначено опікуном двох неповнолітніх дітей [PERSON] (її онуків) - [PERSON] та [PERSON] . Тому, з листопада 2022 року вона, [PERSON] , її неповнолітній син [PERSON] , підопічні внуки [PERSON] та [PERSON] почали проживати у будинку померлої доньки [PERSON] по [ADDRESS] . Позивачка вказує, що увесь цей час, а саме з 07.03.2016, вона та [PERSON] проживали однією сім`єю, як жінка та чоловік, без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний побут, взаємні права та обов`язки подружжя. [PERSON] піклувався про неї, як про свою дружину, а також піклувався про її неповнолітніх дітей та підопічних онуків. 08 жовтня 2023 року вона та [PERSON] обвінчалися у храмі святого Луки Кримського (Войно-Ясенецького) в селищі Диканька Полтавського району Полтавської області. Позивачка зазначає, що оскільки вона є особою з інвалідністю 3 групи по зору безстроково та мала на утриманні двох своїх неповнолітніх дітей (на теперішній час тільки син [PERSON] , 2011 року народження), а з листопада 2022 року - ще й двох неповнолітніх підопічних дітей-сиріт (її внуків), то вона весь цей час не працювала та не працює і нині. Свою пенсію по інвалідності, яка нині становить 3 038,00 грн, та державну соціальну допомогу малозабезпечним сім`ям, яка на теперішній час становить 1 637,53 грн, вона завжди повністю використовувала на утримання своїх неповнолітніх дітей та підопічних внуків. Соціальну допомогу дитині померлого годувальника, яка нині становить 2 361,00 грн вона завжди повністю використовувала на утримання свого неповнолітнього сина [PERSON] . Допомогу на підопічних внуків, яка нині становить 10 747,32 грн, та їхню пенсію по втраті годувальника, яка становить 2 361,00 грн, вона завжди використовувала повністю на утримання внуків. Стипендія з Решетилівського ліцею її підопічного внука [PERSON] у розмірі близько 5 000,00 грн завжди використовувалася нею виключно на утримання внука. Таким чином, власних коштів на її утримання у неї не було і не має. З 07 березня 2016 року і по теперішній час саме [PERSON] , з яким вона проживала однією сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу, повністю матеріально її утримував. До 18.12.2024 [PERSON] працював неофіційно на різних об`єктах нафто-газового комплексу, від чого отримував різні суми доходів, яких вистачало безпосередньо на їхнє спільне з ним прожиття (одяг, взуття, продукти харчування, оплату житлово-комунальних послуг, інші особисті потреби, тощо). 25.09.2023 [PERSON] продав дві своїх земельних ділянки на загальну суму 220 000,00 грн. Ці кошти також використовувалися безпосередньо на їхнє спільне проживання, а також частково на дітей. 18.12.2024 [PERSON] був призваний на військову службу під час мобілізації та проходив службу у Військовій частині [NUMBER] . За час перебування на військовій службі [PERSON] із свого грошового забезпечення військовослужбовця постійно здійснював грошові перекази на її банківську картку для її повного утримання та частково на утримання дітей. 18.06.2025 [PERSON] під час виконання бойового завдання із захисту територіальної цілісності Батьківщини зник безвісти в районі населеного пункту Майське Краматорського району Донецької області. Посилаючись на вказані обставини, позивачка [PERSON] просить встановити факт того, що вона та [PERSON] проживають однією сім`єю, як жінка та чоловік, без реєстрації шлюбу, і не перебували в будь-якому іншому шлюбі з 07 березня 2016 року та встановити факт того, що вона із 07 березня 2016 року перебуває на повному утриманні [PERSON] . Позивачка зазначає, що встановлення цих фактів необхідне для вирішення нею питання щодо отримання передбачених законодавством соціальних пільг, державних гарантій та грошових компенсацій, які надаються членам сім`ї військовослужбовця, а також для оформлення спадщини у разі смерті військовослужбовця. Понесені судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду в розмірі 1 211,20 грн позивачка просила залишити за нею. Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Нагайник М.Г. в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі з підстав, вказаних у позові та в судовому засіданні. Позивачка вказала, що з 07 березня 2016 року вона та [PERSON] проживали однією сім`єю, як жінка та чоловік, без реєстрації шлюбу, до зникнення його безвісти [INFO] під час виконання бойового завдання. При цьому, [PERSON] не перебував у іншому шлюбі. Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, між ними були наявні права та обов`язки подружжя. [PERSON] завжди про неї піклувався як про дружину та повністю її матеріально забезпечував. Вона є особою з інвалідністю 3 групи по зору довічно та разом з нею та [PERSON] весь цей час проживали її неповнолітні діти та підопічні онуки. У зв`язку із цим вона весь цей час ніде не працювала та не мала своїх доходів. Свою пенсію по інвалідності та державну соціальну допомогу на дітей та онуків вона завжди повністю витрачала виключно на їхнє утримання. Її цивільний чоловік [PERSON] , маючи доходи від неофіційних заробітків, повністю її матеріально утримував. Кошти від продажу належних йому земельних ділянок теж були витрачені на утримання їхньої сім`ї. Крім того, [PERSON] купив обручки та вони обвінчалися у церкві. У грудні 2024 року [PERSON] був призваний на військову службу під час мобілізації. Після мобілізації останній продовжував повністю забезпечувати її матеріально, постійно переказуючи на її банківський рахунок кошти. 18 червня 2025 року [PERSON] зник безвісти під час виконання бойового завдання. Посилаючись на вказане, позивачка просила задовольнити її позовні вимоги. Зазначила, що встановлення цих фактів необхідне для вирішення нею питання щодо отримання передбачених законодавством соціальних пільг, державних гарантій та грошових компенсацій, які надаються членам сім`ї військовослужбовця, а також для оформлення спадщини у разі смерті військовослужбовця. Представник позивачки - адвокат Нагайник М.Г. вказав, що наявні у справі письмові докази та пояснення свідків підтверджують вказані у позові обставини, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вказала, що не заперечує проти задоволення позову [PERSON] . Зазначила, що зниклий безвісти [PERSON] є її рідним братом, їхні батьки померли. [PERSON] вказала, що вона підтверджує, що брат жив із позивачкою з березня 2016 року однією сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу, вони мали спільний побут. Жили вони добре, брат говорив, що дуже любить позивачку. У 2023 року її брат та позивачка обвінчалися. Брат хотів у подальшому офіційно укласти шлюб з [PERSON] . При цьому, він не перебував у будь-якому іншому шлюбі. Дітей у нього не було. [PERSON] , яку народила жінка, з якою він раніше жив, він за дочку не визнавав, офіційно він не записаний її батьком, матеріально він її не утримував. У грудні 2024 року брат був мобілізований, зник безвісти у червні 2025 року. Під час спільного проживання з позивачкою її брат постійно повністю її матеріально утримував, адже мав доходи від неофіційних заробітків, а потім отримував грошове забезпечення військовослужбовця. Крім того, брат мав дохід від продажу земельних ділянок. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вказав, що не заперечує проти задоволення позову [PERSON] . Зазначив, що зниклий безвісти [PERSON] є його братом. [PERSON] вказав, що він підтверджує, що брат жив із позивачкою з березня 2016 року однією сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу, вони мали спільний побут. Брат говорив, що дуже любить позивачку, у них чудові відносини. При цьому, брат не перебував у іншому шлюбі, дітей у нього не було. [PERSON] , яку народила жінка, з якою він раніше жив, він за дочку не визнавав, офіційно він не записаний її батьком, матеріально він її не утримував. У грудні 2024 року брат був мобілізований, зник безвісти у червні 2025 року. Під час спільного проживання з позивачкою його брат постійно повністю її матеріально утримував, про що сам йому розповідав. Брат неофіційно працював та мав доходи, які витрачав на утримання родини. Позивачка не мала можливості працювати, адже піклувалася про своїх неповнолітніх дітей, а в подальшому і про онуків, які були передані їй під опіку після смерті матері дітей. Представник третьої особи [INFO] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Пояснення, заперечення проти позову, будь-які заяви чи клопотання від цієї третьої особи до суду не надходили. Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи учасників справи, пояснення свідків, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом. В судовому засіданні було встановлено, що 08.06.1991 позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від цього шлюбу у них народилося четверо дітей. [INFO] чоловік позивачки - [PERSON] помер, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] /а.с. 13/. На початку 2016 року позивачка [PERSON] познайомилася із [PERSON] , у них виникли романтичні стосунки. З 07 березня 2016 року [PERSON] та [PERSON] почали проживати разом однією сім`єю, як жінка та чоловік, без реєстрації шлюбу, в належній позивачці квартирі [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство, мали спільний побут, взаємні права та обов`язки подружжя. На той час двоє старших дітей позивачки - [PERSON] та [PERSON] були повнолітніми та вже проживали окремо від неї. Двоє її неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] проживали разом з нею та [PERSON] . У 2021 році дочка позивачки - [PERSON] почала проживати окремо від сім', а позивачка, її неповнолітній син [PERSON] та [PERSON] продовжили проживати разом за вказаною вище адресою. [INFO] померла дочка позивачки - [PERSON] , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] /а.с. 17/. У зв`язку із смертю [PERSON] та тим, що відомості про батька її дітей були вказані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України рішеннями виконавчого комітету Диканської селищної ради від 14.11.2022 позивачку [PERSON] було призначено опікуном двох неповнолітніх дітей [PERSON] (її онуків) - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] /а.с. 18-19/. В судовому засіданні було встановлено, що з листопада 2022 року позивачка [PERSON] , [PERSON] , неповнолітній син позивачки [PERSON] , підопічні внуки [PERSON] та [PERSON] почали проживати у будинку померлої доньки позивачки - [PERSON] по [ADDRESS] /а.с. 20/. Увесь цей час, а саме з 07.03.2016, позивачка та [PERSON] проживали однією сім`єю, як жінка та чоловік, без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний побут, взаємні права та обов`язки подружжя. [PERSON] піклувався про позивачку, як про свою дружину, а також піклувався про її неповнолітніх дітей та підопічних онуків. В іншому шлюбі [PERSON] не перебував. 08 жовтня 2023 року [PERSON] та [PERSON] обвінчалися у храмі святого Луки Кримського (Войно-Ясенецького) в селищі Диканька Полтавського району Полтавської області, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про вінчання, складеного протоієреєм [PERSON] , та фотографіями, здійсненими під час вінчання /а.с. 53-54/. В судовому засіданні було встановлено, що оскільки позивачка [PERSON] є особою з інвалідністю 3 групи по зору безстроково, що підтверджується копіями витягу із акту огляду у МСЕК серії 7-66 ТЕ, пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 16.07.2025 /а.с. 14/, та мала на утриманні двох своїх неповнолітніх дітей (на теперішній час тільки син [PERSON] , 2011 року народження), а з листопада 2022 року - ще й двох неповнолітніх підопічних дітей-сиріт (її онуків), то вона весь цей час не працювала та не працює і нині. Свою пенсію по інвалідності, яка нині становить 3 038,00 грн /а.с. 21-22/, та державну соціальну допомогу малозабезпечним сім`ям, яка на теперішній час становить 1 637,53 грн /а.с. 24/, позивачка завжди повністю використовувала на утримання своїх неповнолітніх дітей та підопічних внуків. Соціальну допомогу дитині померлого годувальника, яка нині становить 2 361,00 грн /а.с. 25-26/, позивачка завжди повністю використовувала на утримання свого неповнолітнього сина [PERSON] . Допомогу на підопічних внуків, яка нині становить 10 747,32 грн /а.с. 24/, та їхню пенсію по втраті годувальника, яка становить 2 361,00 грн /а.с. 23/, позивачка завжди використовувала повністю на утримання внуків. Стипендія з Решетилівського ліцею підопічного внука позивачки - [PERSON] у розмірі близько 5 000,00 грн завжди використовувалася позивачкою виключно на утримання внука. Докази щодо нецільового використання позивачкою вказаних вище коштів у матеріалах справи відсутні. В судовому засіданні встановлено, що з 07 березня 2016 року саме [PERSON] , з яким позивачка проживала однією сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу, повністю матеріально її утримував. До 18.12.2024 [PERSON] працював неофіційно на різних об`єктах нафто-газового комплексу, від чого отримував різні суми доходів, яких вистачало безпосередньо на їхнє спільне прожиття (одяг, взуття, продукти харчування, оплату житлово-комунальних послуг, інші особисті потреби, тощо). 25.09.2023 [PERSON] продав дві своїх земельних ділянки на загальну суму 220 000,00 грн, що підтверджується наявними у справі копіями договорів купівлі-продажу /а.с. 37-41, 43-47/. Ці кошти також використовувалися безпосередньо на спільне проживання позивачки та [PERSON] , а також частково на дітей позивачки. 18 грудня 2024 року [INFO] [PERSON] був призваний на військову службу під час мобілізації /а.с. 62/. В судовому засіданні було встановлено, що за час перебування на службі [PERSON] отримував грошове забезпечення військовослужбовця та продовжував матеріально повністю утримувати позивачку [PERSON] , з якою проживав разом однією сім`єю, без реєстрації шлюбу, що підтверджується виписками з банківських рахунків про здійснені [PERSON] неодноразові грошові перекази на різні суми на картку позивачки [PERSON] /а.с. 27-36, 96, 104-105/. 18 червня 2025 року стрілець 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти [NUMBER] стрілецького батальйону Військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] , під час виконання бойового завдання із захисту територіальної цілісності Батьківщини, зник безвісти в районі населеного пункту с. Майське Краматорського району Донецької області, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією повідомлення [INFO] від 25.06.2025 /а.с. 62/. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що вона є дочкою позивачки. Їй відомо, що мама проживала разом з [PERSON] з 2016 року однією сім`єю, без реєстрації шлюбу. [PERSON] зазначила, що проживала разом з ними до 2019 року. В подальшому мама та [PERSON] обвінчалися у церкві. Її мама не працює, оскільки є особою з інвалідністю, постійно піклується про неповнолітніх дітей та підопічних внуків, які проживають з нею. Пенсія у мами маленька, якої не вистачає на нормальне життя. Саме [PERSON] повністю матеріально утримував маму і взагалі забезпечував усім необхідним сім`ю. Після мобілізації [PERSON] постійно підтримував зв`язок із мамою, продовжував матеріально допомагати, здійснюючи грошові перекази на банківську картку мами. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що вона давно знайома із позивачкою та десь 7 чи 8 років знає [PERSON] . Їй відомо, що з 2016 року [PERSON] та [PERSON] почали проживати однією сім`єю, як жінка та чоловік, без реєстрації шлюбу. [PERSON] не працює, а тому [PERSON] її утримував, адже неофіційно працював, мав земельні паї. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказав, що він є священником та вінчав [PERSON] та [PERSON] у церкві. У свідоцтві про вінчання ім`ї [PERSON] вказано як [PERSON] , адже такого ім`я [PERSON] по церковним канонам не має. Він обвінчав [PERSON] та [PERSON] без черги, адже останній мав іти на фронт. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що вона була сусідкою батьків [PERSON] . Вона бачила, як [PERSON] разом з [PERSON] часто приїжджали в с. Нелюбівку, доглядали за господарством. Їй відомо, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, без реєстрації шлюбу. [PERSON] в іншому зареєстрованому шлюбі не був. Свідок вказала, що їй відомо, що [PERSON] давно жив з іншою жінкою і в селі говорили, що у нього є від неї дочка [PERSON] . Однак офіційно він не записаний батьком цієї дитини, він її не утримував. [PERSON] вказала, що [PERSON] після вінчання з [PERSON] показував їй обручки, був дуже щасливий, що вони обвінчалися. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказав, що перебуває у дружніх відносинах з позивачкою. Йому відомо, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, без реєстрації шлюбу. Він повністю забезпечував сім`ю, бо позивачка не працювала. Свідок вказав, що він підвозив позивачку та [PERSON] до церкви, де вони вінчалися. Також він підвозив [PERSON] до селища Нові Санжари, де той продав земельні паї, за які отримав десь 200 000,00 грн. Тоді [PERSON] купив дітям позивачки телефони. Свідок вказав, що наскільки йому відомо, офіційно записаних на нього дітей у [PERSON] не було. Після того, як [PERSON] мобілізували, він продовжував утримувати позивачку. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Згідно з ч. 6 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за військовослужбовцями, зниклими безвісти, зберігається виплата грошового забезпечення. У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону грошове забезпечення виплачується дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовця аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови що ці права не були поновлені). Таким особам рівними частками виплачується частина грошового забезпечення, що в загальній сумі не перевищує 50 відсотків грошового забезпечення, визначеного після здійснення встановлених законом відрахувань. Виплата грошового забезпечення особі (особам), визначеній (визначеним) в особистому розпорядженні на випадок полону, та особам, передбаченим цим пунктом, здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців у нейтральних державах або зникнення безвісти, їх звільнення з полону або визнання судом безвісно відсутніми чи оголошення судом померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини. У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзацах четвертому - п`ятому цього пункту, належні та не виплачені військовослужбовцям, захопленим у полон або заручниками, а також інтернованим у нейтральних державах або зниклим безвісти, суми грошового забезпечення після оголошення їх судом померлими включаються до складу спадщини. За військовослужбовцями, зниклими безвісти, зберігаються передбачені законом інші види забезпечення. Чинним законодавством України також передбачено ряд пільг, компенсацій та гарантій для членів сімей осіб, які зникли безвісти, зокрема пільгове санаторно-курортне лікування, знижка на оплату житлово-комунальних послуг, призначення пенсії по втраті годувальника, одноразова грошова компенсація тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд розглядає справи про встановлення факту зокрема перебування фізичної особи на утриманні, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно з ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Інститут фактичних шлюбних відносин, тобто проживання однією сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу, введений у національне законодавство Сімейним кодексом України і закріплений, зокрема у ст. 74 СК України. Відповідно до п. 1 розділу VII Прикінцевих положень Сімейного кодексу України, зазначений кодекс набув чинності одночасно з набуттям чинності Цивільним кодексом України, тобто з 01 січня 2004 року. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України), норми Сімейного кодексу застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які існували до 01 січня 2004 року, норми Сімейного кодексу застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набуття ним чинності. Положення Кодексу законів про шлюб та сім`ю України не містили норми про спільне проживання жінки та чоловіка однією сім`єю, які не перебувають у шлюбі між собою та цим Кодексом не передбачалося встановлення такого факту. Зазначене положення передбачене статтею 74 СК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. Статтею 25 СК України визначено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Право на встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу виникає лише після припинення попереднього шлюбу. Суд не може встановити факт проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, у випадку, якщо один з них перебував у зареєстрованому шлюбі, оскільки це прямо суперечить вимогам ст. 25 СК України. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 25.04.2019 у справі № 759/4569/18. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачка [PERSON] та [PERSON] , який зник безвісти 18.06.2025, проживали однією сім`єю, як жінка та чоловік, без реєстрації шлюбу, були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, тобто перебували у фактичних шлюбних відносинах. Враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] під час проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу, при цьому не перебували у будь-якому іншому шлюбі, беручи до уваги те, що позивачка не має іншої можливості документально підтвердити факт проживання її та [PERSON] , який зник безвісти 18.06.2025, однією сім`єю, а його встановлення породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує зокрема можливість отримання позивачкою відповідних грошових компенсацій, пільг та гарантій, передбачених для членів сім`ї військовослужбовця, який зник безвісти, при цьому відповідачі визнали позов в цій частині у повному обсязі та не заперечували проти його задоволення, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту проживання позивачки [PERSON] та [PERSON] , який зник безвісти 18.06.2025, однією сім`єю, як жінки та чоловіка, без реєстрації шлюбу між собою, і не перебували в будь-якому іншому шлюбі з 07 березня 2016 року до 18 червня 2025 року, тобто до дня, коли [PERSON] зник безвісти. Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ч. 1 ст. 31 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] з 07 березня 2016 року до 18 червня 2025 року, тобто до дня, коли [PERSON] зник безвісти. Вказані факти встановлюються для вирішення позивачем [PERSON] питання щодо отримання нею передбачених законодавством соціальних пільг, державних гарантій та грошових компенсацій, які надаються членам сім`ї військовослужбовця, а також для оформлення спадщини у разі смерті військовослужбовця. Понесені позивачем [PERSON] судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду в розмірі 1 211,20 грн залишити за позивачем у зв`язку із заявленим про це клопотанням у позові. На підставі викладеного,

Outcome: approved