Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

У червні 2025 року [PERSON] \~звернулась до\~суду з\~позовом про розірвання шлюбу,\~посилаючись на\~статті 104-105,\~110,\~112\~СК України,\~просила розірвати шлюбу між нею, [PERSON] ,\~та [PERSON] , зареєстрований 08 березня 2024 року Славутицьким\~відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської\~області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ),\~актовий запис № 14. Позов обґрунтовано тим, що позивач [PERSON] перебуває з відповідачем [PERSON] у шлюбі, який зареєстрований 08 березня 2024 року у Славутицькому відділі державної\~реєстрації\~актів цивільного\~стану\~у Вишгородському\~районі Київської\~області Центрального\~міжрегіонального\~управління\~Міністерства юстиції\~(м.Київ),\~актовий запис\~№ 14. Сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач. Причиною звернення позивача до суду з цим позовом стало те, що в силу психологічної несумісності характерів, нормальні сімейні стосунки між позивачем та відповідачем так і не склалися. Як виявилося з часом, у кожного з них різні погляди на сімейне життя, права та обов`язки подружжя. За час шлюбу позивач та відповідач не знайшли спільної мови та взаємного порозуміння. Постійні сварки, під час яких відповідач принижував позивача та нецензурно висловлювався на її адресу, призвело до того, що кожен став жити своїм життям та своїми інтересами. Відповідач не хоче нічого змінювати у своєму житті та його не хвилюють потреби їхньої сім`ї, через проблеми з наркотиками він не може знайти собі роботу і не надає матеріальної допомоги родині. Все це призвело до окремого проживання позивача та відповідача та припинення між ними подружніх стосунків. Сторони не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету. За вказаних обставин позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Вона категорично налаштована на розлучення, не бажає поновлювати шлюбних відносин з відповідачем та просила не надавати термін на примирення. Ухвалою судді від 25 липня 2025 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 09 вересня 2025 року. У період з 05 серпня 2025 року по 01 вересня 2025 року головуюча у справі суддя Бабич Н.С. перебувала у щорічній відпустці. Ухвалою суду\~від 09\~вересня 2025\~року на\~підставі частини\~четвертої статті\~223\~ЦПК України судове засідання відкладено на 25 вересня 2025 року. Ухвалою суду від 25 вересня 2025 року судове засідання було відкладено на 14 жовтня 2025 року на підставі пункту 1 частини другої статті 223 ЦПК України. Позивач [PERSON] у призначене судове засідання не прибула, про дату, час\~і місце судового засідання повідомлена\~належним\~чином шляхом доставки судової повістки та копії ухвали суду від 25 вересня 2025 року до її зареєстрованого електронного кабінету, що підтверджується довідками про доставку електронного документу. Через підсистему «Електронний суд» подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, щодо заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] повторно у призначене судове засідання не прибув, про дату, час і місце якого повідомлявся в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. Рекомендований лист з повідомленням про вручення, яким відповідачу за зареєстрованим місцем проживання направлялась судова повістка з копією ухвали суду від 25 вересня 2025 року, повернутий до суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою, що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України є належним повідомленням відповідачки про дату, час і місце судового засідання. Відзив на позов відповідач не подав, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не направив, причини неявки суду не повідомив. За наявності умов, передбачених статтями 280 - 282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 14 жовтня 2025 року, суд ухвалив заочне рішення у справі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку в судове засідання всіх учасників справи, що узгоджується з приписами частини другої статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. З матеріалів справи суд встановив, що згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 08 березня 2024 року Славутицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), копія якого приєднана до матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 08 березня 2024 року в Славутицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складено відповідний актовий запис за № 14. Прізвища після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] ( а.с. 16). До укладення шлюбу, [INFO] , в них народився\~син [PERSON] , батьком якого є відповідач, матір`ю позивач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 28 жовтня 2021 року Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального\~\~управління Міністерства\~юстиції\~(м.\~Київ),\~ актовий запис № 2279 ( а.с. 17). Позивач [PERSON] та син сторін [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , з 05 лютого 2024 року та 13 лютого 2024 року відповідно, про що свідчать витяги з реєстру Славутицької територіальної громади № 2025/007417157 від 04.06.2025 та № 2025/007417191 від 04.06.2025 ( а.с. 18,19). Як вбачається з інформації № 074/06/2-2709 від 25.07.2025, наданої Департаментом з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), яка надійшла до суду 25 липня 2025 року на запит в порядку частини шостої статті 187 ЦПК України, місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , про що також міститься відповідна відмітка на сторінці 12 паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого на його ім`я 14 червня 2005 року Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві ( а.с. 10-14; 26,37). Як вбачається із змісту позовної заяви, причиною звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу стало те, що спільне життя між позивачем та відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя. Сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство. На думку позивача, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, тому вона не згодна на примирення та вважає, що необхідно розірвати шлюб. Відповіднодо\~статті\~51\~Конституції\~України,\~частини\~першої\~статті\~24\~СК\~України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді\~жінки\~та\~чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 17\~Закону\~України\~«Про\~виконання\~рішень\~та\~застосування\~практики Європейського\~суду\~з\~прав\~людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Зі статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про\~захист\~прав\~людини\~і\~основоположних\~свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. За змістом частини другої статті 18, статті 51, частини третьої статті 56, частини першої статті 110 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 СК України). Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливе. За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. Відповідно до витягу з реєстру Славутицької територіальної громади № 2025/007417191 від 04.06.2025 малолітній син сторін [PERSON] , [INFO] , зареєстрований місцем проживання матері позивача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Спірних питань щодо розподілу майна сторони не мають. Відповідно до статті 113\~СК\~України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] позивач [PERSON] своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу з [PERSON] не змінювала. Під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати (пункт 6 частини першої статті 264 ЦПК України). Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). Позивач за подання позовної заяви сплатила судовий збір у сумі 1\~211 гривень 20 копійок, що підтверджується роздруківкою квитанції АТ «Укрпошта» №2180427286 від 25 червня 2025 року ( а.с.2). Вказана сума судового збору зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України ( а.с.1). Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то за правилами частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в сумі 1\~211 гривень 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved