Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» звернулось до суду з позовною заявою, в якому зазначило, що 06.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 07442-09/2024, відповідно до якого відповідач отримав 5400,00 грн., на умовах строковості, зворотності та платності. В подальшому, 23.12.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» укладений договір відступлення прав вимоги № 23122024, згідно умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» набуло права вимоги до боржників, зокрема, і до відповідача [PERSON] . Внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань з боку відповідача виникла заборгованість, в сумі 14\~171,76 грн., з яких: 4968,00 грн. заборгованість за основною сумою кредиту, 4177,44 грн. заборгованість за відсотками, 5026,32 грн. заборгованість за штрафом. Звертаючи увагу на нормативне врегулювання правовідносин, заснованих на договорі кредиту, вказуючи на ухиленні позичальника від взятих на себе зобов`язань з повернення отриманої суми кредиту, нарахованих відсотків та штрафу, позивач просить стягнути суму заборгованості, відшкодувати судові витрати у виді судового збору 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. Ухвалою суду від 16.06.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін; витребувано докази у АТ «Креді Агріколь Банк». На виконання вимог ухвали 18.07.2025 від представника АТ «Креді Агріколь Банк» надійшла витребувана інформація, згідно якої вбачається, що на картковий рахунок № [NUMBER] було зараховано суму 5400,00 грн від 06.09.2024. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС\~ГРУП» та\~ [PERSON] 06.09.2024 був укладений договір про надання фінансового кредиту № 07442-09/2024, за умовами якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» як кредитодавець надав, а [PERSON] як позичальник отримав грошові кошти шляхом переведення їх на картковий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до змісту договору сторони погодили суму кредиту в розмірі 5400,00 грн., строком на 120 днів, з процентною ставкою 1 % на день. З п. 1.4.2. договору кредиту слідує, що клієнт має право до 30.09.2024 сплатити перший платіж, відповідно до Графіку платежу, з урахуванням знижки в розмірі ---% (знижка застосовується тільки на нараховані відсотки). Клієнт погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання Клієнтом права на отримання знижки (прострочення сплати першого платежу) він зобов`язаний сплатити пергий платіж (за перший розрахунковий період) в розмірі, відповідно до Графіку платежів. У п. 3.1. договору кредиту сторони визначили, що за користування кредитом Товариством нараховується виключно проценти. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору. Порядок нарахування платежів за прострочення клієнтом виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за цим договором передбачено в п. 5.3 цього договору (у випадку прострочення клієнтом сплати платежів відповідно до термінів, встановлених у Графіку платежів, Товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу). Відповідно до графіку платежів сторони погодили види платежів за кредитом, а саме: 1) з 06.09.2024 чиста сума кредиту становить 5400,00 грн; 2) 30.09.2024 чиста сума кредиту становить 1782,00 грн. (432,00 грн. сума кредиту; 1350,00 грн. - проценти за користування кредитом) у розрахунку за 25 днів; 3) 25.10.2024 чиста сума кредиту становить 1674,00 грн. (432,00 грн. сума кредиту; 1242,00 грн. - проценти за користування кредитом) у розрахунку за 25 днів; 4) 19.11.2024 чиста сума кредиту становить 1566,00 грн. (432,00 грн. сума кредиту; 1134,00 грн. - проценти за користування кредитом) у розрахунку за 25 днів; 5) 14.12.2024 чиста сума кредиту становить 1458,00 грн. (432,00 грн. сума кредиту; 1026,00 грн. - проценти за користування кредитом) у розрахунку за 25 днів; 6) 03.01.2025 чиста сума кредиту становить 4406,40 грн. (3672,00 грн. сума кредиту; 734,40 грн. - проценти за користування кредитом) у розрахунку за 20 днів. У розрахунку заборгованості за кредитним договором від 06.09.2024 вбачається, що станом на 23.12.2024 загальна сума заборгованості становить 14\~171,76 грн., з них 4968,00 грн тіло кредиту; 447,12 грн відсотки; 3730,32 грн. прострочені відсотки; 5026,32 штраф. Між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» як кредитором та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» як новим кредитором був укладений договір відступлення прав вимоги № 23122024 від 23.12.2024, згідно з якого відбулося відступлення права грошової вимоги до боржників за кредитним договором вказаними у Реєстрі Боржників. У витязі з Реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимог № 23122024 від 23.12.2024, вбачається, що відповідач [PERSON] є боржником за кредитним договором № 07442-09/2024 від 06.09.2024, та загальна сума заборгованості становить 14\~171,76 грн., з яких: 4968,00 грн. сума боргу за кредитом, 4177,44 грн. сума боргу по відсоткам, 5026,32 грн. сума боргу по штрафу. За нормою статті 626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами статті 11\~Закону №\~675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону. Стаття 12\~ЗУ «Про\~електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1 статті 3 Закону № 675-VIII. Обставини укладення договору та погодження його умов підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами з даними про застосування електронного одноразового ідентифікатора (W0559), відомостями щодо зарахування коштів на картковий рахунок № [NUMBER] у сумі 5400,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. За положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ч. 1 ст. 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). З дослідженої судом інформації за укладеним договором слідує, що внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань з боку позичальника виникла заборгованість, яка становить 9145,44 грн., з них: 4968,00 грн. заборгованість за основним боргом, 4177,44 грн. заборгованість за нарахованими відсотками. Відповідний розмір заборгованості відповідає математичним правилам з урахуванням показників відсоткової ставки у проміжки часу за періодами, строку кредитування в 120 днів, та підлягає до стягнення з відповідача. При цьому, суд відмовляє у задоволенні вимог в частині стягнення суми неустойки у виді штрафу з огляду на таке. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Указом Президента України № 64/2022 в Україні запроваджено воєнний стан з 24.02.2022 року. На час ухвалення рішення відповідний стан є продовженим. За таких обставин заявлена вимога про стягнення суми неустойки у виді штрафу суперечить приписами п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та не підлягає до задоволення. Отже, оскільки за результатами вирішення спору знайшли свого підтвердження обставини порушення відповідачем взятих на себе згідно договору кредиту зобов`язань, що виявляє порушення прав кредитора та необхідність їх поновлення, суд вважає необхідним задовольнити позов частково, стягнути суму заборгованості з урахуванням обмежень, наведених у висновках суду. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача витрати з оплати судового збору пропорційно до задоволених вимог. Відповідно до ч. 2 ст.\~137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Верховний Суд у своїй постанові від 24 листопада 2021 року по справі № 420/1109/20 зазначив: «Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Cуд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо. Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial