Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

У серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №8504844 від 22.11.2024 в розмірі 26520,00 грн., а також понесених судових витрат. Позовна заява мотивована тим, що 22.11.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи укладено електронний договір №8504844 про надання споживчого кредиту. Відповідно до п.1.2.-1.4. Договору кредиту, сума (загальний розмір) кредиту становить 10000,00 грн. Кредит надається загальним строком на 364 днів за умови виконання Позичальником Графіку платежів, з 22.11.2024. 23.11.2024 року між Товариством та Споживачем шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» укладено додаткову угоду до Договору кредиту, відповідно до умов котрої, сторони домовились збільшити суму кредиту (отриманого Споживачем) на 3000,00 грн. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в загальному розмірі 13000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Відповідно п.4.4. позичальник зобов`язується у встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором. У зв`язку з неповерненням заборгованості та відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором про споживчий кредит №8504844 від 22.11.2024 року, станом на дату здійснення розрахунку, заборгованість [PERSON] становить 26520,00 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 13000,00 грн.; заборгованості по відсотках - 13520,00 грн., та яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 15.08.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в поданій до суду позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової кореспонденції. Заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подано. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлена про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 22 листопада 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір №8504844 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого товариство надає споживачу кредит в гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту 10000,00 грн, строк кредиту 364 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 14 днів.(п.1.1-1.4). За пунктом 1.5 цього договору тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,00% в день, знижена процентна ставка 0,90% в день. Як зазначено в пункті 2.1 договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Договір підписано в електронному вигляді електронним підписом з одноразовим ідентифікатором «С9450», надісланим 22.11.2024 на номер телефону - [NUMBER] . 23.11.2024 між позивачем та [PERSON] було укладено Додаткову угоду до Договору №8504844 про надання споживчого кредиту від 22.11.2024, згідно п.1 якого сторони домовились збільшити суму кредиту на 3000,00 грн. Додаткову угоду підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором «С4739» 23 листопада 2024 о 22:09:49. З повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Контрактовий дім» від 19.05.2025 року вбачається, що 22.11.2024 на картковий рахунок [NUMBER] було перераховано 10000,00 грн Окрім того, листом від ТОВ «Пейтек» від 14.05.2025 повідомлено про успішне перерахування коштів на платіжну картку клієнта [NUMBER] від ТОВ «Авентус Україна» 23.11.2024 о 22:10:2025 на суму 3000,00 грн. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що у позичальника [PERSON] за договором №8504844 від 22.11.2024 рахується заборгованість в загальному розмірі 26250,00 грн, яка складається з: 13000,00 грн - основний борг, 13520,00 грн. -заборгованість по процентам. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ч. 1 ст. 638 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За приписами п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. За приписами п. 12 ч. 1 вказаної статті Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Договір про надання споживчого кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; Саме така позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 , від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20, від 17 січня 2022 року у справі № 234/7723/20. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Згідно з ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Отже, відповідач [PERSON] уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус України» електронний договір та підписав такий у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (електронним підписом одноразовим ідентифікатором С9450), а тому договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед [PERSON] за кредитним договором виконало та надало йому кредит в загальній сумі 13000,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, номер якої надано йому позичальником та вказано в кредитному договорі. Доказів того, що банківська картка з відповідним номером [PERSON] не належить, матеріали справи не містять. Виходячи з наведеного, позивачем надано належні та допустимі докази укладення кредитного договору та отримання [PERSON] кредитних коштів у сумі 13000,00 грн. На підтвердження розміру заборгованості [PERSON] позивачем наданий поденний розрахунок заборгованості (картка обліку), який узгоджується з умовами договору споживчого кредиту і є достатнім та допустимим доказом розміру заборгованості відповідача за цим договором. Однак, отримавши кошти в кредит, в порушення умов виконання кредитного договору [PERSON] , свої зобов`язання по поверненню кредиту і сплаті процентів за користування грошима належним чином не виконав. [PERSON] отримував кредитні кошти, користувався ними, що підтверджується розрахунком заборгованості, тому і підлягає стягненню з нього на користь кредитора в заявленому розмірі. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що матеріали справи в своїй сукупності свідчать про те, що відповідач отримав кредит за договором № 8504844 від 22.11.2024 року, проте не виконав взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені кредитним договором, отримані в кредит кошти не повернув, тому наявні підстави для стягнення з нього на користь позивача заборгованість за тілом кредиту в розмірі 13000,00 грн. та заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 13520,00 грн. Позивачем заявлено орієнтовний розрахунок судових витрат, пов`язаних з судовим розглядом, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн, та інші судові витрати в розмірі 105,00 грн. За приписами ч. 1.ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження сплати позивачем судового збору до позовної заяви долучено копію платіжної інструкції №189 від 11.07.2025 на суму 2422,40 грн. При цьому ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та Адвокатським об`єднанням «Правовий курс» укладено Договір про надання правової допомоги №0705-25 від 07.05.2025 року (далі- Договір). Відповідно до п.п. 1.1. Договору Об`єднання бере на себе зобов`язання по наданню Клієнту за його дорученням правничу допомогу у відповідності з умовами цього Договору, а Клієнт зобов`язується прийняти надану йому правничу допомогу та здійснити її оплату на умовах, передбачених цим Договором. Підпунктом 3.1.2. Договору визначено, що Додатково до винагороди, визначеної підпунктом 3.1.1. пункту 3.1. Договору, Клієнт щомісячно, зі сплатою винагороди, відшкодовує Об`єднанню витрати з відправлення досудових вимог/повідомлень/ претензій Боржникам у розмірі 105,00 грн. за 1 вимогу/ повідомлення/претензію. Відшкодування здійснюється за результатами відправлених вимог на підставі підтверджуючих документів, наданих Об`єднанням. На підтвердження вказаних витрат в матеріалах справи надано опис вкладення у цінний лист на ім`я [PERSON] про відправлення досудової вимоги та список «Правовий курс 3» (ф.103А) від АТ «Укрпошта» , згідно якого плата за пересилання [PERSON] склала 60,00 грн., а також опис вкладення у цінний лист на ім`я [PERSON] про відправлення копії позовної заяви з додатками та список «Правовий курс 11.08» (ф.103А) від АТ «Укрпошта» , згідно якого плата за пересилання [PERSON] склала 65,00 грн. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Зважаючи, що позивач просить стягнути з відповідача витрати за відправлення процесуальних документівв розмірі 105,00 грн., суд задовольняє вказані вимоги в межах, заявлених позивачем. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн та інших судових витрат у розмірі 105,00 грн.

Outcome: approved