Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

У березні 2025р. КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за спожиті послуги централізованого опалення в сумі 53635,91 грн. та витрати на оплату судового збору в сумі 3028,00 грн. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що квартира [ADDRESS] , де зареєстрований відповідач, забезпечується послугами централізованого опалення, які надає КП «Житомиртеплокомуенерго» Житомирської міської ради. З 01 квітня 2020 року по 01 березня 2025 року відповідач не сплачує у повному обсязі за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 53635,91 грн., у зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, від неї 09.10.2025р. надійшла заява про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, судові повістки, направлені на його адресу, повернені відділенням поштового зв`язку з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У постанові Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 757/15603/19 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність за вказаною адресою, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії, а повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки . Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення виходячи з наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] , забезпечується послугами централізованого опалення, які надає КП «Житомиртеплокомуенерго» Житомирської міської ради та споживачами послуг є [PERSON] . Згідно довідки Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.10.2024р. [PERSON] є спадкоємицею майна померлої [PERSON] , а саме 5/8 часток у праві власності на квартиру [ADDRESS] . Також згідно витягу з державного реєстру речових прав від 19.03.2025р., номер інформаційної довідки 418555041, вбачається, що квартира за адресою: [ADDRESS] , на праві власності належить [PERSON] (а.с. 6). Судом встановлено, [PERSON] є споживачем послуг з централізованого опалення, постачання теплової енергії, за адресою: [ADDRESS] , що надаються КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради, що підтверджується довідкою про склад сім`ї виданою начальником відділу збуту Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради від 25.03.2025р. (а.с. 11). Встановлено, що 26.01.2024р. між КП «Житомиртеплокомуненерго» ЖМР та [PERSON] укладено договір № 9 про реструктуризацію заборгованості за надані послуги з централізованого опалення (а.с. 10). Розрахунок нарахувань по особовому рахунку, за період з 01 квітня 2020 року по 01 березня 2025 року свідчить про існування заборгованості за надані послуги централізованого опалення, яка становить 53635,91 грн. (а.с. 5). Отже, наведене свідчить про те, що позивачем правомірно заявлено вимогу про стягнення боргу за надані послуги. Відповідно до статті 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово- комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. За змістом частини першої статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно із частиною першою статті 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. Приписами п.п. 2, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Таким чином, оскільки відповідач забезпечується послугами з централізованого опалення, позивачем доведено наявність заборгованості за надання послуг з централізованого опалення за період з 01 квітня 2020 року по 01 березня 2025 року, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та можливість їх задоволення шляхом стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 53635,91 грн. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved