Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», від імені та в інтересах якого діє представник Ткаченко Ю.О., звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за Договором кредиту №79753766 в розмірі 8 725,00 грн., з яких: - 8 725,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 1 200,00 грн. - сума заборгованості за процентами. У позові зазначає, що 10.02.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладений Договір про надання коштів у кредит №79753766, умовами якого встановлено, що Кредитодавець надає Позичальнику кредит в розмірі 10 000,00 грн. строком на 30 днів (з 10.02.2024 до 10.03.2024), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0.75 % які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 0% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає грн.). У разі порушення Позичальником/Відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 2,7% за понадстрокове користування кредитом на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування. Кредитодавець на виконання умов кредитного договору №79753766 від 10.02.2024 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав Відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Відповідача № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК Фінекспрес», однак відповідач належним чином не виконує зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за Договором кредиту, заборгованості за процентами та інших нарахувань, у зв`язку із чим у нього утворилася заборгованість, яку підтверджує відповідним розрахунком та просить стягнути у судовому порядку. Також позивач вказує про те, що Первісним кредитором відступлено право вимоги за вказаним вище Договором кредиту, зокрема: ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу № 26/06/25 від 26.06.2025 за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту №79753766 від 10.02.2024 в сумі 8 725,00 грн. Позивач у позові просить також стягнути із відповідача понесені судові витрати у справі на оплату судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500,00 грн. Відзив на позовну заяву від відповідача [PERSON] до суду не надійшов. Вказана вище позовна заява подана через систему «Електронний суд» першочергово до Чернівецького районного суду міста Чернівців. Відповідно до ухвали судді Чернівецького районного суду міста Чернівців Нестеренко Є.В. від 14.08.2025 цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до [PERSON] про стягнення заборгованості надіслана за підсудністю до Садгірського районного суду м. Чернівці. Згідно з даними протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2025 справа передана на розгляд головуючого судді Асташева С.А. Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 08.09.2025 прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 22.09.2025. Ухвалою суду від 22.09.2025 суд задовольнив клопотання позивача та витребував низку доказів у справі, які отримані 06.10.2025. Судове засідання призначено на 13.10.2025 про що повідомлено сторони у справі. Заходів спрямованих на забезпечення доказів не вживалось, як і заходів щодо забезпечення позову. Зупинення і поновлення провадження не здійснювалося. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак у позові просив розгляд справи провести за його відсутності. Також представниця позивача скерувала заяву у якій просила розгляд справи провести за її відсутності та не заперечила щодо винесення заочного рішення, у випадку неявки відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи. Поважних причин неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань від нього не надходило, відзив на позов не скерував. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося. Заходів спрямованих на забезпечення доказів та позову не вживалося. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суд доходить таких висновків. Суд встановив, що 10.02.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 79753766, відповідно до умов якого Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі - «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від Суми Позики. Відповідно до п. 2.1 Договору сума позики - 10 000,00 грн. Згідно з п. 2.2. Договору строк позики 30 днів (з 10.02.2024 до 10.03.2024). Відповідно до п. 2.3 Договору процентна ставка 2,5 % фіксована, із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,75 % які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту. Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор 25572, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - kolasemenyk@gmail.com) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін. Кредитодавець ідентифікував Відповідача за посередництвом системи BankID НБУ - отримавши від «Sportbank» за згодою [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) персональні данні останнього в тому числі електронну адресу на яку в подальшому направлялись одноразові ідентифікатори та встановив, що останній використав/наклав наступні електронні підписи одноразові ідентифікатори (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) для підписання документів, а саме підпис 25572 - 10.02.2024 11:35:36, що підтверджується довідкою про ідентифікацію. Кредитодавець на виконання умов кредитного договору №79753766 від 10.02.2024 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав Відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Відповідача № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК Фінекспрес». Позивач долучає копію платіжної інструкції/Операція 45127765-d02d-4454-9090-6d4ed557c2f6, відповідно до якої 10.02.2024 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» здійснило операцію з переказу коштів у розмірі 10 000,00 грн на платіжний інструмент [NUMBER] (VISA). Згідно листа №10/07/25-12 від 10.07.2025, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» повідомляє та підтверджує, що на банківський рахунок Відповідача на підставі платіжної інструкції № 45127765-d02d-4454- 9090-6d4ed557c2f6 (кошти перераховані за посередництвом платіжної установи) перераховано кошти на виконання умов Договору кредиту №79753766. Згідно з даними довідки № КД-000036569/ТНПП від 10.07.2025 ТОВ «ФК Фінекспрес» (платіжна установа), підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код ЄДРПОУ 39861924), відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 р., укладеного між Компанією/ТОВ «ФК ФІНЕКСПРЕС» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції, зокрема 10.02.2024 року, сума 10 000,00 грн. за номером платіжної картки № [NUMBER] , номер платежу 45127765-d02d-4454-9090-6d4ed557c2f6. Оскільки Компанія не здійснює операцій з готівковими грошима, а переказ коштів здійснюється виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Згідно із даних розрахунку заборгованості [PERSON] за договором № 79753766 від 10.02.2024, проведеного ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» визначено заборгованість за тілом кредиту 8 725 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами 1 275 грн. Проценти нараховані до 26.02.2024. Також зазначено про списання 26.02.2024 процентів у розмірі 1275,00 грн. Загальна заборгованість станом на 27.06.2025 9925,00 грн. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором позики № 79753766 від 10.02.2024, за період з 26.06.2025 до 28.07.2025 загальна сума заборгованості складає 8 725 грн. Заборгованість за тілом кредиту 8 725 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами 1 200 грн. Станом на 28.07.2025 року заборгованість за Договором позики № 79753766 від 10.02.2024 не погашена. Також вказано, що позивач не здійснював додаткових нарахувань. Також суд встановив і те, що первісний кредитор відступив право вимоги за вказаним вище Договором кредиту. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу № 26/06/25 від 26.06.2025 за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту №79753766 від 10.02.2024 в сумі 8 725,00 грн, відповідно до Згідно з п.2.1.3. перехід від Клієнта до Фактора права вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги, після чого Позивач/Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу (день підписання реєстру прав вимог). Підписаний сторонами Реєстр прав вимог в паперовому/електронному вигляді - є невідємною частиною цього Договору та підтверджує факт переходу від Клієнта/Кредитодавця до Фактора/Позивача вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимог №27/06/25 від 27.06.2025- Кредитодавець/Клієнт відступив Фактору/Позивачу право вимоги заборгованостей до Боржників на умовах передбачених Договором факторингу №26/06/25 від 26.06.2025 в тому числі до Відповідача в сумі 8 725,00 грн. Також позивач долучає платіжну інструкцію на підтвердження оплати реєстру прав вимог №27/06/25 від 27.06.2025 року згідно договору факторингу №26/06/25 від 26 червня 2025 року. Відповідно до наданих на виконання ухвали суду доказів, Акціонерне товариство «Акцент-Банк» повідомляє, що картка № 4323347375630461 емітована на ім`я [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ). Також долучає виписку з рахунку за карткою у період з 10.02.2024 по 13.02.2024, яка підтверджує видачу кредиту та користування кредитними коштами. Вирішуючи заявлені вимоги, суд виходить із таких правових положень. Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачені підстави заміни кредитора у зобов`язанні в тому числі через передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ст. 514 ЦПК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Вирішуючи питання доведеності права вимоги позивача до відповідача за кредитним договором суд враховує те, що Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі № 911/3185/20). Позивачем доведено факт отримання від первісного кредитора права вимоги до відповідача за договором кредиту №79753766 від 10.02.2024. Також до матеріалів справи позивач долучив докази на підтвердження оплати за договором факторингу, що підтверджує виконання зобов`язань фактором і набуття права вимоги до відповідача. Суд наголошує, що після переходу права вимоги жодні додаткові нарахування не здійснювалися. Таким чином позивач, як новий кредитор отримав право вимоги до боржника [PERSON] , а доказів визнання недійсним вказаного вище Договору факторингу № 26/06/25 від 26.06.2025 суду не надано. Також у судовому провадженні не заперечено факту правомірності укладення такого договору. Вирішуючи спір між сторонами щодо стягнення заборгованості за договором кредиту №79753766 від 10.02.2024, право вимоги за якими перейшло до нового кредитора, суд враховує таке. Згідно із ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Тобто, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першої статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становить умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ч.12 ст. 11 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. У п.6 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію», визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір, що укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді, про що вказано також у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 та від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами укладено договір в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор 25572, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - kolasemenyk@gmail.com). Без проходження попередньої реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції (ресурс Кредитодавця), проходження ідентифікації за посередництвом системи BankID НБУ, отримання одноразового ідентифікатора, входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля, без надання Відповідачем особистої інформації (ідентифікаційного коду, паспортних даних, адреси реєстрації, банківської карти для зарахування коштів тощо) та без попереднього погодження оферти договору кредиту та правил надання грошових коштів у кредит - укладання договору кредиту технічно неможливе, що у свою чергу відповідає положенням ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Таким чином, договір правомірно укладається шляхом приєднання клієнта до договору, який наданий йому для ознайомлення в електронному вигляді на офіційному веб-сайті (веб-сторінці) Товариства. Під час укладення договору кредиту №79753766 від 10.02.2024 сторони досягли згоди з усіх його істотних умов та визначили: валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, строк кредиту. Таким чином укладений між сторонами договір є обов`язковим до виконання. Суд погоджується із доводами позивача, що договір укладався в електронній формі у порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», а тому прирівнюються до тих, що укладені у письмовій формі. Відповідач не надав суду допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що він не укладав з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» кредитний договір№79753766 від 10.02.2024, а також що не отримував кредитних коштів на вказаний ним поточний рахунок, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Позивач підтвердив належними та допустимими доказами перерахування відповідачу суми кредиту за договором. Долучена до матеріалів справи, отримана на виконання ухвали суду про витребування доказів у справі інформація від АТ «Акцент-Банк» підтверджує належність [PERSON] карткового рахунку № [NUMBER] . Також долучено Виписку по рахунку за період з 10.02.2024 до 13.02.2024, яка містить інформацію про зарахування коштів у розмірі 10 000, 00 грн (суму позики за договором). Таким чином матеріалами справи підтверджено, що первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором перед [PERSON] виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов Договору. Натомість доказів сплати заборгованості відповідачем у повному обсязі на рахунок первісного кредитора чи позивача, як нового кредитора, матеріали справи не містять. Спростування проведеного розрахунку заборгованості, який надав позивач, відповідачем не здійснено. Оскільки позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження істотного порушення відповідачем умов кредитного договору та існування заборгованості, зазначеної в позовній заяві, а також враховуючи позицію відповідача, який не оспорив ні суму позову, ні підстав, з яких позов заявлений, суд задовольняє заявлений позов у повному обсязі. У прохальній частині позову позивач заявляє вимогу про стягнення із відповідача заборгованості за Договором кредиту №79753766 в розмірі 8 725,00 грн, зважаючи на встановлені у справі обставини, суд вважає за необхідне задовольнити позов та стягнути вказану суму із відповідача. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору у розмірі 2 422 гривні 40 копійок (платіжна інструкція від 29.07.2025), який, зважаючи на задоволення позову в повному обсязі, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також суд зауважує, що позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 3500,00 грн. Між ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та адвокатом Ткаченко Ю.О. укладено договір про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024. Відповідно до п.п. 1.1. Договору Адвокат бере на себе зобов`язання по наданню Клієнту за його зверненням на довгостроковій основі правової допомоги у відповідності з умовами цього договору, а Клієнт зобов`язується прийняти надану йому правову допомогу та здійснити її оплату у відповідності до умов Договору. Сторони в п.п. 4.1. Договору визначили, що Клієнт сплачує на користь Адвоката винагороду, зокрема у розмірі 3 500,00 грн за Вивчення наявних у Клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів/доказів по малозначній справі для формування позовної заяви (500,00 грн) та підготовку/складання позовної заяви до Боржника за договором кредиту у малозначній справі (3 000,00 грн), що разом складає 3 500,00 грн. Відповідно до витягу з акту №16-П від 11.07.2025 про приймання-передачі наданої правничої допомоги до Договору про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024, вбачається, що адвокатом надано Позивачу професійну правничу допомогу, зокрема за вивчення/збір документації та складання позовної зави до Відповідача - вартість зазначених послуг складає 3 500,00 грн, яка була сплачена ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» в повному обсязі та підтверджується платіжним документом. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України). Згідно з частинами першою та четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України). Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Розподіляючи витрати, понесені позивачем на юридичну (правничу) допомогу, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують факт понесення таких витрат. Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, до суду не надійшло. Зважаючи на наведене суд вважає за доцільне стягнути із відповідача на користь позивача заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн. На підставі Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про споживче кредитування», ст.ст.2, 15, 207, 526, 530, 536, 546, 549, 610- 612, 625, 633-634, 1050, 1054-1055 ЦК України,

Outcome: approved