Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами в загальній сумі 156 764,00 грн, посилаючись на те, що 20 січня 2024 року між [PERSON] та ТОВ «Стар Файненс Груп» укладено кредитний договір № 18066-01/2024. Договір укладено в електронній формі за допомогою електронного підпису позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 24 червня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 24062024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі і відповідача в сумі 23 287,50 грн. Крім того, 16 лютого 2024 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» укладено договір позики № 6945958. 11 січня 2024 між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № № 11-01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Маніфою» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Маніфою», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги грошових коштів до відповідача в сумі 10 314,00 грн. 07 січня 2024 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» укладено кредитний договір № 08544-01/2024. 19 вересня 2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № № 19092024, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Аванс Кредит», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги грошових коштів до відповідача в сумі 29 100,00 грн. 25 лютого 2024 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» укладено кредитний договір № 42219-02/2024. 20 червня 2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № № 20062024, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Аванс Кредит», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги грошових коштів до відповідача в сумі 17 662,50 грн. 23 лютого 2024 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено Договір позики № 79799841. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі і відповідача в сумі 39 600,00 грн. 16 січня 2024 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено Договір позики № 2561814. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі і відповідача в сумі 36 800,00 грн. Позивач, посилаючись на те, що відповідач, не виконує належним чином зобов`язання за договорами, тим самим порушує його умови, просить суд стягнути з [PERSON] на його користь 156 764,00 грн заборгованості за кредитними договорами та судові витрати в сумі 3028,00 грн. 27 травня 2025 року до суду надійшов відзив від відповідача, у якому остання просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відзив мотивовано тим, що на підтвердження факту переходу прав вимоги від первісного кредитора, позивачем не надано належних доказів, що підтверджують перехід до позивача прав вимог у такій сумі, яка вказана в додатках до договору факторингу. Також вважає суму заборгованості за процентами не співрозмірною тілу кредиту та такою, що суперечить принципам розумності та добросовісності, оскільки згідно із ч. 5 п. ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1%, а денна процентна ставка в розмірі 2.5 % в межах строку кредиту встановлено за паспотом споживчого кредиту є нікчемною. До того ж, вона не ідентифікована банком, тому визначити чи належить електронний підпис саме відповідачу не можливо. Також не надані докази щодо перерахування коштів відповідачу згідно договорів та отримання нею повідомлень про відступлення права грошової вимоги. Тому, вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. 03.06.2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що кредитні договори було укладено в електронній формі, підписання якого здійснювалося шляхом застосування електронного підпису відповідача. Зазначений підпис було сформовано із використанням одноразового ідентифікатора, направленого на номер мобільного телефону, зазначений відповідачем під час укладення договору. Відповідач, діючи добровільно та усвідомлено, без жодного зовнішнього тиску чи примусу, скористалась доступом до мережі інтернет та перейшла на офіційний веб-сайт первісного кредитора, де самостійно, з використанням інтегрованого калькулятора, обрала бажану суму кредиту та строк кредитування. Після цього нею було надано персональні дані, зокрема реквізити банківської картки, на яку в подальшому були зараховані кошти. У процесі укладення правочину відповідач пройшла передбачені етапи ідентифікації та підтвердження наміру укласти кредитний договір, за результатами чого між сторонами було укладено договір у встановленому законом порядку. Для укладання кредитного договору відповідачем вчинено ряд дій без здійснення яких договір був би не укладеним, що в свою чергу підтверджує укладання вказаних договорів в електронній формі. Відповідачем не надано суду належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на її картковий рахунок, вказаний у договорі, або доказів того, що зазначений картковий рахунок їй не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, відповідач не була позбавлена можливості надати відповідні банківські дані чи інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний і повний доступ до таких. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання відповідно до умов кредитних договорів, здійснивши перерахування кредитних коштів на банківську платіжну картку відповідача, реквізити якої були надані самим позичальником. Відтак, заперечення відповідача щодо недоведеності позовних вимог є безпідставними, не ґрунтуються на матеріалах справи та не підлягають задоволенню. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, її представник адвокат Шелудько О.О. надала до суду заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача, просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20 січня 2024 року між [PERSON] та ТОВ «Стар Файненс Груп» укладено кредитний договір № 18066-01/2024. Договір укладено в електронній формі за допомогою електронного підпису позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 24 червня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 24062024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі і відповідача в сумі 23 287,50 грн. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 30.07.2024 року до договору факторингу №24062024 характеристики права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами ТОВ «ФК» ЄАПБ» набув права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 23 287,50 грн, з яких: 8100,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 187,50 грн - сума заборгованості за відсотками. 16 лютого 2024 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» укладено договір позики № 6945958. 11 січня 2024 між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № № 11-01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Маніфою» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Маніфою», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги грошових коштів до відповідача в сумі 10 314,00 грн. Відповідно до витягу з Реєстру боржників №6 від 21.08.2024 року до договору факторингу №11-01/2024 характеристики права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами ТОВ «ФК» ЄАПБ» набув права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 10 314,00 грн, з яких: 2400,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4488,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 3426,00 грн сума заборгованості за процентами на прострочену позику. 07 січня 2024 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» укладено кредитний договір № 08544-01/2024. 19 вересня 2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № № 19092024, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Аванс Кредит», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги грошових коштів до відповідача в сумі 29 100,00 грн. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 19.09.2024 року до договору факторингу № 19092024 характеристики права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами ТОВ «ФК» ЄАПБ» набув права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 29 100,00 грн, з яких: 9700,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 400,00 грн - сума заборгованості за відсотками. 25 лютого 2024 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» укладено кредитний договір № 42219-02/2024. 20 червня 2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № № 20062024, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Аванс Кредит», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги грошових коштів до відповідача в сумі 17 662,50 грн. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 20.06.2024 року до договору факторингу № 20062024, характеристики права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами ТОВ «ФК» ЄАПБ» набув права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 17 662,50 грн, з яких: 4 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 162,50 грн - сума заборгованості за відсотками. 23 лютого 2024 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено Договір позики № 79799841. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі і відповідача в сумі 39 600,00 грн. Відповідно до витягу з Реєстру боржників №27 від 19.07.2024 року до договору факторингу №14/06/21, характеристики права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами ТОВ «ФК» ЄАПБ» набув права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 39 600,00 грн, з яких: 9 900,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 29 700,00 грн - сума заборгованості за відсотками. 16 січня 2024 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено Договір позики № 2561814. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі і відповідача в сумі 36 800,00 грн. Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 28 від 25.07.2024 року до договору факторингу №14/06/21, характеристики права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами ТОВ «ФК» ЄАПБ» набув права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 36 800,00 грн, з яких: 8000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 28 800,00 грн - сума заборгованості за відсотками. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з вимогами статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням частини 2 статті 516 ЦК України. Оскільки [PERSON] свої зобов`язання за договорами належним чином не виконувала, проте погодилась на вказані умови під час ознайомлення та підписання кредитних договорів, обов`язкові платежі в рахунок повернення кредитних коштів не здійснювала, у зв`язку з чим, утворилась загальна заборгованість у розмірі 156 764,00 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту, та заборгованості за процентами. Розмір заборгованості та розрахунок боргу відповідачем не спростований, доказів погашення заборгованості останньою суду не надано. За таких обставин, суд вважає, що позивачем доведено укладання зазначених договорів з відповідачем, сторони узгодили розмір кредиту (позики), грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі [PERSON] для укладення Кредитних договорів відповідних умовах шляхом підписання Договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Натомість, якщо відповідач заперечує проти позову, то згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами. Проте [PERSON] не надала суду жодних доказів на спростування факту укладення кредитних договорів, або факту перерахування та отримання нею кредитних коштів. Враховуючи, що відповідач належним чином умови Договорів не виконала суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 42 600,00 гривень підлягають задоволенню. Що стосується вимоги позивача в частині стягнення з відповідача нарахованих первісними кредиторами відсотків за Кредитними договорами, суд зазначає наступне. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року. Суд враховує доводи відповідача, щодо застосування положень Закону України «Про споживче кредитування» в частині встановлення розміру денної відсоткової ставки за користуванням кредиту. Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023. Закон України від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5розділу І цього Закону (яким, зокрема, доповнено пунктом 17розділ IV " Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Кредитний договір № 18006-01/2024 був укладений 20.01.2024 року, Договір позики № 6945958 укладений 16.02.2024 року, Кредитний договір № 08544-01/2024 укладений 07.01.2024 року, Кредитний договір № 42219-02/2024 укладений 25.02.2024 року, Договір позики № 79799841 укладений 23.02.2024 року, Договір позики № 2561814 укладений 16.01.2024 року, тобто, після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому строк дії пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» не поширюється на вказаний кредитний договір. Отже, відсоткова ставка встановлена договорами не відповідає умовам чинного законодавства. Згідно з ч. 1статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. У частинах першій та другій статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Таким чином, умова укладених між сторонами договорів щодо встановлення процентної ставки (базова)/день 2,50% (фіксована) у порядку ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемною. За змістом ч. 5 ст. 216 ЦК України, суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Тому суд розраховує заборгованість за укладеними між сторонами договорами, виходячи з встановленої ч. 5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки 1 %. Так, 8100,00 грн. (сума отримана у позику та не повернута протягом строку дії договору) х 1,00 % = 81,00 грн. (сума коштів, що має сплачуватися відповідачем щоденно протягом строку дії договору за користування отриманими у позику коштами). Розрахунок заборгованості, згідно зі спірним кредитним договором № 18006-01/2024 від 20.01.2024 року, позивачем визначено за період з 20.01.2024 року (дату видачі кредиту) по 03.04.2024 року включно (останній день нарахування відсотків), що становить в сукупності 75 днів. Таким чином, заборгованість відповідача по несплачених відсотках за договором № 18006-01/2024 від 20.01.2024 року становить та підлягає задоволенню в сумі 6075 грн, а саме: (81 грн. (сума коштів, що має сплачуватися відповідачем щоденно протягом строку дії договору за користування отриманими у позику коштами) х 75 днів (строк протягом якого розрахована заборгованість). Крім того, 2400,00 грн. (сума отримана у позику та не повернута протягом строку дії договору) х 1,00 % = 24,00 грн. (сума коштів, що має сплачуватися відповідачем щоденно протягом строку дії договору за користування отриманими у позику коштами). Розрахунок заборгованості, згідно зі спірним кредитним договором № 6945958 від 16.02.2024, позивачем визначено за період з 16.02.2024 року (дату видачі кредиту) по 05.05.2024 року включно (останній день нарахування відсотків), що становить в сукупності 80 днів. Таким чином, заборгованість відповідача по несплачених відсотках за договором № 6945958 від 16.02.2024 року становить та підлягає задоволенню в сумі 1920 грн, а саме: (24 грн. (сума коштів, що має сплачуватися відповідачем щоденно протягом строку дії договору за користування отриманими у позику коштами) х 80 днів (строк протягом якого розрахована заборгованість). 9700,00 грн. (сума отримана у позику та не повернута протягом строку дії договору) х 1,00 % = 97,00 грн. (сума коштів, що має сплачуватися відповідачем щоденно протягом строку дії договору за користування отриманими у позику коштами). Розрахунок заборгованості, згідно зі спірним кредитним договором № 08544-01/2024 від 07.01.2024 року, позивачем визначено за період з 07.01.2024 року (дату видачі кредиту) по 05.05.2024 р 120 днів. Таким чином, заборгованість відповідача по несплачених відсотках за договором № 08544-01/2024 від 07.01.2024 року становить та підлягає задоволенню в сумі 11 640 грн, а саме: (97 грн. (сума коштів, що має сплачуватися відповідачем щоденно протягом строку дії договору за користування отриманими у позику коштами) х 120 днів (строк протягом якого розрахована заборгованість). 4500,00 грн. (сума отримана у позику та не повернута протягом строку дії договору) х 1,00 % = 45,00 грн. (сума коштів, що має сплачуватися відповідачем щоденно протягом строку дії договору за користування отриманими у позику коштами). Розрахунок заборгованості, згідно зі спірним кредитним договором № 42219-02/2024 від 25.02.2024 року, позивачем визначено за період з 25.02.2024 року (дату видачі кредиту) по 23.06.2024 р 120 днів. Таким чином, заборгованість відповідача по несплачених відсотках за договором № 42219-02/2024 від 25.02.2024 року становить та підлягає задоволенню в сумі 5400 грн, а саме: (45 грн. (сума коштів, що має сплачуватися відповідачем щоденно протягом строку дії договору за користування отриманими у позику коштами) х 120 днів (строк протягом якого розрахована заборгованість). 9900,00 грн. (сума отримана у позику та не повернута протягом строку дії договору) х 1,00 % = 99,00 грн. (сума коштів, що має сплачуватися відповідачем щоденно протягом строку дії договору за користування отриманими у позику коштами). Розрахунок заборгованості, згідно зі спірним кредитним договором № 79799841 від 23.02.2024 року, позивачем визначено за період з 23.02.2024 року (дату видачі кредиту) по 23.02.2024 р 30 днів. Таким чином, заборгованість відповідача по несплачених відсотках за договором № 79799841 від 23.02.2024 року становить та підлягає задоволенню в сумі 2 970 грн, а саме: (99 грн. (сума коштів, що має сплачуватися відповідачем щоденно протягом строку дії договору за користування отриманими у позику коштами) х 30 днів (строк протягом якого розрахована заборгованість). 8000,00 грн. (сума отримана у позику та не повернута протягом строку дії договору) х 1,00 % = 80,00 грн. (сума коштів, що має сплачуватися відповідачем щоденно протягом строку дії договору за користування отриманими у позику коштами). Розрахунок заборгованості, згідно зі спірним кредитним договором № 2561814 від 16.01.2024 року, позивачем визначено за період з 16.01.2024 року (дату видачі кредиту) по 15.02.2024 р 30 днів. Таким чином, заборгованість відповідача по несплачених відсотках за договором № 2561814 від 16.01.2024 року становить та підлягає задоволенню в сумі 2400 грн, а саме: (80 грн. (сума коштів, що має сплачуватися відповідачем щоденно протягом строку дії договору за користування отриманими у позику коштами) х 30 днів (строк протягом якого розрахована заборгованість). Ураховуючи наведене, позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Кредитними договорами в розмірі 73 005,00 грн, що складається з 42 600,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 30 405,00 грн. заборгованості за відсотками. Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості зі сплати процентів на прострочену позику в сумі 3426,00 грн за Договором позики № 6945958 від 16.02.2024 року, тобто відповідно до ст. 625 ЦК України, слід зазначити, що такі задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, слід зазначити, що з ухваленням судового рішення про задоволення вимог кредитора, припиняються правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі, зокрема, сплата чергових платежів, сплата нарахування відсотків, разом із тим виникає грошове зобов`язання із поверненням кредитних коштів в повному обсязі та нарахованих на цей час відсотків, невиконання якого тягне відповідальність, встановлену ст. 625 ЦК України. Тобто в даному випадку лише наявність судового рішення про задоволення вимог Банка надає останньому право на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України. Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 14.02.2018р. по справі №564/2199/15-ц. Відтак, настання такого виду цивільної відповідальності наразі є передчасним, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню також не підлягають. Що стосується відшкодування судових витрат, заявлених позивачем, то слід зазначити наступне. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, згідно копії платіжної інструкції № 86130 від 22.10.2024 року (а.с.1) позивачем було сплачено 3028,00 грн судового збору, які підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем пред`явлено позов на загальну суму 156 764,00 грн, і судом такий позов задоволено частково на суму 73 005,00 грн, що складає 46,57 % від ціни позову. Відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 410,14 грн (3028,00 грн. * 46,57 %).

Outcome: partial