Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

До Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов вказаний позов, згідно з яким [PERSON] просила: -розірвати шлюб між нею та відповідачем, який було зареєстровано 22 грудня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1426; -стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх доньки; -стягнути з відповідача судові витрати. Стислий виклад позиції позивача. 22 грудня 2012 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1426. У сторін по справі є спільна дитина, 2012 року народження, яка наразі проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Однак сімейне життя не склалося та подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Також відповідач останнім часом самоусунувся від надання допомоги дитині. Стислий виклад заперечень відповідача. [PERSON] в судове засідання не з`явився, вважається таким, що належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов у встановлений судом строк не подав. Водночас обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». Процесуальні дії у справі. 13 серпня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 22 грудня 2012 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1426, місце державної реєстрації: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції, прізвище після державної реєстрацїі шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . У листопаді 2012 року у сторін по справі народилася дитина [PERSON] , про що 22 грудня 2012 року було складено відповідний актовий запис № 256, батьки: [PERSON] , мати [PERSON] , місце державної реєстрації: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Разом із цим, сімейне життя не склалося та подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до матеріалів позової заяви, дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, а відповідач останнім часом самоусунувся від надання допомоги дитині. Водночас статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, та норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). У відповідності до приписів частини 8 статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами, оскільки відповідачем у встановлений судом строк відзив на позов не подано. Згідно положень\~статті 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до диспозиції\~статті 112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 10\~Постанови Пленуму Верховного суду України 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Верховний Суд в постанові від 3 грудня 2020 року (справа № 456/848/16) зазначив, що суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком. На підставі викладеного, надавши оцінку фактичним обставинам справи, позиції сторін, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Щодо стягнення аліментів, суд вважає необхідним зазначити, що пунктом 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3\~«Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Частина перша статті 180 СК України регламентує, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У свою чергу, відповідно до положень статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;\~доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;\~інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 182 СК України). На підставі викладеного, надавши оцінку фактичним обставинам справи, позиції сторін, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення аліментів у розмірі частини всіх видів заробітку (доходів), підлягає задоволенню. Саме такий розмір аліментів відповідатиме вимогам розумності і справедливості та буде необхідним та достатнім для забезпечення дитини і, разом із тим, співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання. Розподіл судових витрат. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони\~пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пункт 1 частини другої вказаної статті ЦПК України визначає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Outcome: approved