Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

До Роменського міськрайонного суду Сумської області від представника позивача Усенка Михайла Ігоровича надійшла позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капитал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог представник позивача посилається на те, що 15.12.2024 між фізичною особою позичальником: [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений Договір про споживчий кредит № 7672454, згідно з умовами якого відповідач отримав 5500 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Сторони уклали договір у вигляді електронного документа у відповідності до ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та ст. 6, 7, 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Відповідно до графіку сплати кредитних коштів відповідачем не було сплачено кредитні кошти, комісії і проценти за користування кредитом у строк встановлений Кредитним договором. Кредитодавець умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит в сумі визначеній Кредитним договором, що підтверджується Платіжним дорученням. 28.04.2025 року між Первісним кредитором та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги 117-МЛ від 28.04.2025. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги, та у відповідності до статті 512 Цивільного кодексу України позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб визначених в реєстрі боржників включно з правом вимоги і за Кредитним договором № 7672454 від 15.12.2024 року, що укладений між кредитодавцем та відповідачем. Сума заборгованості відповідача становить 21035 грн., відповідно до виписки з особового рахунка, з них: 1. прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 5500 грн. 2. прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить - 0 грн. 3. прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту становить - 1375 грн. 4. прострочена заборгованість за комісією за обслуговування кредиту становить - 6160 грн. 5. сума по неустойці та/або процентам за порушення грошового зобов`язання - 8000 грн. Оскільки відповідач добровільно борг не сплачує, представник позивача просить стягнути з нього у примусовому порядку указану заборгованість за кредитним договором від 15.12.2024 в розмірі 21035 грн., сплачений судовий збір в сумі 2422, 40 грн. та 8000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. 14.10.2025 від представника позивача надійшли додаткові пояснення, в яких останнім вказано на те, що розрахунок заборгованості складається з: 1. Тіло кредиту - 5500,00 грн (п.1.2 Кредитного договору) 2. Комісія за надання кредиту 25,00% від тіла кредиту (п. 1.5.1 кредитного договору). Відповідно: 25,00% від 5500,00 = 1375,00 грн - нараховано комісії за надання кредиту. 3. Комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) за перший 3 розрахунковий період (з 31.12.2024 по 14.01.2025 включно), визначений графіком платежів ( Додаток №1 до Договору) нараховується 14,00% від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (п. 1.5.2. кредитного договору) Відповідно: 14.00% від 5500,00 грн = 770,00 грн - нараховано процентів за перший розрахунковий період. Нарахування штрафу за прострочення Позичальником зобов`язань з повернення кредиту (частини кредиту згідно Графіку платежів) та/або сплати процентів за його користування та/або комісій та/або інших платежів (02.01.2025) що становить 1000,00 грн (п. 4.1. кредитного договору) Комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) за перший розрахунковий період (з 15.01.2025 по 29.01.2025 включно), визначений графіком платежів ( Додаток №1 до Договору) нараховується 14,00% від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (п. 1.5.2. кредитного договору) Відповідно: 14.00% від 5500,00 грн = 770,00 грн - нараховано процентів за другий розрахунковий період. Нарахування штрафу за прострочення Позичальником зобов`язань з повернення кредиту (частини кредиту згідно Графіку платежів) та/або сплати процентів за його користування та/або комісій та/або інших платежів (17.01.2025) що становить 1000,00 грн (п. 4.1. кредитного договору) Комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) за перший розрахунковий період (з 30.01.2025 по 13.02.2025 включно), визначений графіком платежів ( Додаток №1 до Договору) нараховується 14,00% від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (п. 1.5.2. кредитного договору) Відповідно: 14.00% від 5500,00 грн = 770,00 грн - нараховано процентів за третій розрахунковий період. Нарахування штрафу за прострочення Позичальником зобов`язань з повернення кредиту (частини кредиту згідно Графіку платежів) та/або сплати процентів за його користування та/або комісій та/або інших платежів (01.02.2025) що становить 1000,00 грн (п. 4.1. кредитного договору) Комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) за перший розрахунковий період (з 14.02.2025 по 28.02.2025 включно), визначений графіком платежів ( Додаток №1 до Договору) нараховується 14,00% від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (п. 1.5.2. кредитного договору) Відповідно: 14.00% від 5500,00 грн = 770,00 грн - нараховано процентів за четвертий розрахунковий період. Нарахування штрафу за прострочення Позичальником зобов`язань з повернення кредиту (частини кредиту згідно Графіку платежів) та/або сплати процентів за його користування та/або комісій та/або інших платежів (16.02.2025) що становить 1000,00 грн (п. 4.1. кредитного договору. Комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) за перший розрахунковий період (з 01.03.2025 по 15.03.2025 включно), визначений графіком платежів ( Додаток №1 до Договору) нараховується 14,00% від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (п. 1.5.2. кредитного договору) Відповідно: 14.00% від 5500,00 грн = 770,00 грн - нараховано процентів за п`ятий розрахунковий період. Нарахування штрафу за прострочення Позичальником зобов`язань з повернення кредиту (частини кредиту згідно Графіку платежів) та/або сплати процентів за його користування та/або комісій та/або інших платежів (03.03.2025) що становить 1000,00 грн (п. 4.1. кредитного договору) Комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) за перший розрахунковий період (з 16.03.2025 по 30.03.2025 включно), визначений графіком платежів ( Додаток №1 до Договору) нараховується 14,00% від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (п. 1.5.2. кредитного договору) Відповідно: 14.00% від 5500,00 грн = 770,00 грн - нараховано процентів за шостий розрахунковий період. Нарахування штрафу за прострочення Позичальником зобов`язань з повернення кредиту (частини кредиту згідно Графіку платежів) та/або сплати процентів за його користування та/або комісій та/або інших платежів (18.03.2025) що становить 1000,00 грн (п. 4.1. кредитного договору) Комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) за перший розрахунковий період (з 31.03.2025 по 14.04.2025 включно), визначений графіком платежів ( Додаток №1 до Договору) нараховується 14,00% від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (п. 1.5.2. кредитного договору) Відповідно: 14.00% від 5500,00 грн = 770,00 грн - нараховано процентів за шостий розрахунковий період. Нарахування штрафу за прострочення Позичальником зобов`язань з повернення кредиту (частини кредиту згідно Графіку платежів) та/або сплати процентів за його користування та/або комісій та/або інших платежів (02.04.2025) що становить 1000,00 грн (п. 4.1. кредитного договору) Комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) за перший розрахунковий період (з 15.04.2025 по 29.04.2025 включно), визначений графіком платежів ( Додаток №1 до Договору) нараховується 14,00% від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (п. 1.5.2. кредитного договору) Відповідно: 14.00% від 5500,00 грн = 770,00 грн - нараховано процентів за восьмий розрахунковий період. Нарахування штрафу за прострочення Позичальником зобов`язань з повернення кредиту (частини кредиту згідно Графіку платежів) та/або сплати процентів за його користування та/або комісій та/або інших платежів (17.04.2025) що становить 1000,00 грн 5 (п. 4.1. кредитного договору) 28.04.2025 року між ТОВ «ФК «Кредит-капітал» та ТОВ «Мілоан» було укладено договір відступлення прав вимоги №117-МЛ, в такому випадку ТОВ «Мілоан» (первісний кредитор) передав ТОВ «ФК «Кредит-капітал» (новий кредитор) дійсне право вимоги за кредитним договором № 7672454 від 15.12.2024, розмір якої станом на дату укладення договору складався з: 5500,00 + 1375,00 + 770,00*8 (Комісія за обслуговування кредиту за 8 розрахункових періодів) + 1000,00*8 (штраф за прострочення Позичальником зобов`язань з повернення кредиту за кожен розрахунковий період) = 21035,00 грн. 29.09.2025 судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.42). У відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Клопотання будь-якої зі сторін про інший порядок розгляду справи суду не надходило. Ухвала (копія) доставлено до електронного кабінету позивача, представника та відповідача 30.09.2025 (а.с.45,46, 47). Крім цього, відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження по місцю реєстрації (а.с.50). Відзив на позов відповідач не подав. Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались. Судом встановлено, що 15.12.2024 року між [PERSON] (позичальник) та ТОВ «Мілоан» був укладений Договір про споживчий кредит № 7672454, згідно з умовами якого відповідач мав отримати кредит у розмірі 5500 грн. Кредит надавався загальним строком на 345 днів за умови виконання позичальником графіку платежів з 15.12.2024 (дата надання кредиту) Дата остаточного погашення заборгованості - 25.11.2025. Тип процентної ставки: фіксована. Особливості нарахування та сплати комісій та процентів, а також тіла кредиту встановлені п.п.2.2.2, 2.2.3 Договору (а.с.6-11). Договір укладено в електронній формі та підписаний сторонами електронними підписами одноразовими ідентифікаторами (а.с.14). Споживчий кредит виданий позичальнику на підставі поданої ним 15.12.2024 заяви на отримання кредиту та Анкети-заяви на кредит №7672454 від 15.12.2024 (а.с.13, 14 зворот-15). Стороною позивача долучено Додаток №1 до кредитного договору № 7672454 від 15.12.2024 - Графік платежів, з визначенням відповідних сум та дат для погашення кредиту (а.с.12). ТОВ «Мілоан» виконало умови укладеного договору та надало позичальнику кредитні кошти (а.с.15 зворот). До матеріалів справи долучена відомість про щоденні нарахування та погашення (а.с.16) та Виписка з особового рахунку за указаним кредитним договором , з якої вбачається, що станом на 19.09.2025 розмір боргу становить 21035 грн., з яких 5500 грн. тіло кредиту, 1375 грн. прострочена заборгованість за комісіями за видачу кредиту, 6160 грн. прострочена заборгованість за комісіями по обслуговуванню кредиту, неустойка - 8000 грн. (а.с.16). Аналогічну інформацію щодо розміру бору містить розрахунок заборгованості (а.с.17). 28.04.2025 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір відступлення прав вимоги 117-МЛ від 28.04.2025, відповідно до умов якого та у відповідності до ст. 512 ЦК України відбулося відступлення права вимоги, і позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб визначених в реєстрі боржників включно з правом вимоги і за Кредитним договором № 7672454 від 15.12.2024 року, що укладений між Кредитодавцем та Відповідачем (а.с.17 зворот-22, 23, 24, 25-26, 27-28,29, 30). Відповідачу 10.09.2025 надіслано письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості вих. № 24327473/395 (а.с.31). Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу виконання зобов`язання щодо кредитної заборгованості, які врегульовані нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Як свідчить зміст ч. 3, 5, 6, 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України). В абзаці 2 частини 2 статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі, з договорів. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною 2 статті 1054 та частиною 2 статті 1050 ЦК України, наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Положеннями частини 1 статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Відповідно п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд оцінив за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для часткового задоволення позову. Судом встановлено, що 15.12.2024 року між [PERSON] (позичальник) та ТОВ «Мілоан» був укладений Договір про споживчий кредит № 7672454, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 5500 грн, строком на 345 днів за умови виконання позичальником графіку платежів з 15.12.2024 (дата надання кредиту). Дата остаточного погашення заборгованості - 25.11.2025. Тип процентної ставки: фіксована. Особливості нарахування та сплати комісій та процентів, а також тіла кредиту встановлені п.п.2.2.2, 2.2.3 Договору (а.с.6-11). ТОВ «Мілоан» виконало умови укладеного договору та надало позичальнику кредитні кошти (а.с.15 зворот). Відповідач умови укладеного договору не виконав, у зв`язку з чим має заборгованість, яка становить 21035 грн., з яких 5500 грн. тіло кредиту, 1375 грн. прострочена заборгованість за комісіями за видачу кредиту, 6160 грн. прострочена заборгованість за комісіями по обслуговуванню кредиту, неустойка - 8000 грн. (а.с.16), яку [PERSON] добровільно не сплачує. З долучених матеріалів справи вбачається, що позивач набув права вимоги до відповідача за Договором про споживчий кредит № 7672454 від 15.12.2024. Оскільки добровільно відповідач указану заборгованість не повертає, під час розгляду даної справи заперечень щодо незгоди із наданим кредитом та розміром нарахованої заборгованості по ньому суду не висловив, доказів про відсутність заборгованості суду ним також не надано, то суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню, та вважає необхідним стягнути з відповідача борг у розмірі 5500 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту. Щодо стягнення неустойки у розмірі 8000 грн., то позов в цій частині задоволенню не підлягає, оскільки на території України з 24.02.2022 діє воєнний стан (Указ Президента України «Про введення воєнного стану», затверджений Законом № 2102-IX від 24.02.2024), а згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період його дії та у 30 денний строк після його припинення (скасування) неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Щодо стягнення комісії (простроченої за видачу кредиту у розмірі 1375 та простроченої по обслуговуванню кредиту у розмірі 6160), то позов в цій частині також не підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні визначені Законом України «Про споживче кредитування», який набув чинності 10 червня 2017 року. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати в кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Водночас Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Зважаючи на викладене, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладений після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Зазначена правова позиція узгоджується з правовою позицією наведеною у постанові Верховного Суду України від 11.12.2024 року по справі № 611/679/21, провадження № 61-9223св23. Щодо судових витрат. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Таким чином, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 633,38 грн. (5500 х 2422,40 : 21035 = 633,38). Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч.3-5 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених витрат на оплату правничої допомоги позивач надав: Договір про надання правничої допомоги №0107 від 01.07.2025 року, Акт №Д/3090 наданих послуг від 19.09.2025 та Детальний опис наданих послуг, з яких вбачається про понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн. (а.с.34-35). Згідно ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. За таких обставин, оскільки позовні вимоги позивача були задоволенні частково (на 26,15%) то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу, пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2092 грн. (8000 грн. х 0,2615 =2092 грн.) На підставі викладеного, та

Outcome: partial