Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

1.Короткий зміст позовних вимог [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із позовною заявою про визначення ідеальної частки в спільній сумісній власності. В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON] , про що 30.11.2022 року складено відповідний актовий запис №1516, Уманський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ), свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина на 9/200 частин житлового будинку [ADDRESS] та земельні ділянки розташовані за адресою: [ADDRESS] , а саме: -Земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0663 га, кадастровий номер 7110800000:02:006:1994, розташована за адресою: [ADDRESS] , що знаходиться у спільній сумісній власності померлого , позивачів та відповідачів, без визначення часток ; -Земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0102 га, кадастровий номер 7110800000:02:006:1995, розташована за адресою: [ADDRESS] , що знаходиться у спільній сумісній власності померлого , позивачів та відповідачів, без визначення часток ; -Земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0063 га, кадастровий номер 7110800000:02:006:1996, розташована за адресою: [ADDRESS] , що знаходиться у спільній сумісній власності померлого , позивачів та відповідачів, без визначення часток ; -Земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0044 га, кадастровий номер 7110800000:02:006:1997, розташована за адресою: [ADDRESS] , що знаходиться у спільній сумісній власності померлого , позивачів та відповідачів, без визначення часток ; -Земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0107 га, кадастровий номер 7110800000:02:006:1998, розташована за адресою: [ADDRESS] , що знаходиться у спільній сумісній власності померлого , позивачів та відповідачів, без визначення часток ; [PERSON] є сином покійного, є спадкоємцем першої черги та єдиним спадкоємцем за законом. Інших спадкоємців немає. У встановлений законом термін та порядок, позивач звернувся до приватного Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Пархоменко Н.М. із заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом було видано на його ім`я свідоцтво від 27.10.2023 року, про право на спадщину за законом на частку у житловому будинку, котра належала покійному. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки після смерті батька [PERSON] , було відмовлено, у зв`язку з відсутністю розмірів часток у праві власності земельних ділянок, які належали спадкодавцю [PERSON] , про що приватний нотаріус Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Пархоменко Н.М. 27.10.2023 року виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. [PERSON] вказує, що визначення частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку має для нього юридичне значення і необхідне йому для отримання свідоцтва про право на спадщину. 2. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 04.08.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Відповідачі відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву не подали. Ухвалою суду від 15.09.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивачів підтримала вимоги позовної заяви та просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позову. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. 3. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 30 листопада 2022 Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Після смерті\~ [PERSON] \~відкрилася спадщина\~на 9/200\~часток у\~праві власності\~на житловий\~будинок [ADDRESS] ,\~та земельні\~ділянки,\~що розташовані\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~а саме: земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0663 га, кадастровий номер 7110800000:02:006:1994, земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0102 га, кадастровий номер 7110800000:02:006:1995, земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0063 га, кадастровий номер 7110800000:02:006:1996, земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0044 га, кадастровий номер 7110800000:02:006:1997, земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0107 га, кадастровий номер 7110800000:02:006:1998. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №352108619, №352179752, №352179922, №352108825, №352109095 від 27.10.2023 вказані земельні ділянки належать на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] без визначення часток. Син померлого [PERSON] [PERSON] (що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] ) звернувся до приватного нотаріуса Пархоменко С.М. із заявою про прийняття спадщини, в результаті чого було видане свідоцтво про право на спадщину за законом НСО 278079, зареєстроване в реєстрі за №2308 на 9/200 часток у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] . Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві власності на земельні ділянки: кадастровий номер 7110800000:02:006:1994, кадастровий номер 7110800000:02:006:1995, кадастровий номер 7110800000:02:006:1996, кадастровий номер 7110800000:02:006:1997, кадастровий номер 7110800000:02:006:1998, що розташовані за адресою [ADDRESS] , було відмовлено, оскільки відсутні розміри часток у праві власності вказаних земельних ділянок, які належали спадкодавцю [PERSON] . Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до частин першої-другої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Згідно частин першої-третьої статті 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється (ч.3 ст. 372 ЦК України). Із системного аналізу зазначених норм права вбачається, що рівність часток співвласників у спільній сумісній власності презюмується, при цьому норми глави 26 ЦК України не містять такого поняття як «визначення часток співвласників у праві спільної сумісної власності». Розмір часток співвласників презюмується рівним у випадках виділу частки одного із співвласників (ст. 370), звернення стягнення на частку майна у спільній сумісній власності (ст. 371), поділу майна, що є у спільній сумісній власності (ст. 372). Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" У разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Судом досліджено обставини справи та установлено, що між сторонами склались відносини, за яких вони не можуть за спільною згодою у позасудовому порядку визначити частки кожного з співвласників у спільному сумісному майні, тому визначення судом частки позивачів у праві спільної сумісної власності у спірній квартирі є ефективним засобом захисту права. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки під час розгляду справи відповідачі визнали позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Згідно з п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. При поданні позовної заяви до суду позивачі просили витрати по сплаті судового збору залишити за ними, з огляду на вказане судовий збір з відповідачів не стягується.

Outcome: approved