Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою до неповнолітнього [PERSON] , інтереси якого представляє законний представник [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позов обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] . З 10.12.2003 і до дня смерті [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований у [ADDRESS] . За життя, [PERSON] склав заповіт, яким заповів йому житловий будинок з господарськими будівлями, земельну ділянку, площею 0,1500 га, кадастровий номер 0524555700:02:003:0151 та земельну ділянку, площею 0,0129 га, кадастровий номер 0524555700:02:003:0152), що розташовані за адресою: [ADDRESS] . На момент відкриття спадщини і до цього часу він проживає за кордоном у Швеції. Оскільки він не має можливості приїхати в Україну, він 30.10.2024 звернувся до державного нотаріуса у Стокгольмі у котрого склав заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . З метою подання даної заяви до нотаріуса про відкриття спадщини він надав довіреність [PERSON] та [PERSON] , посвідчену 30.10.2024 державним нотаріусом у Стокгольмі. На вказаних документах здійснено апостиль та засвідчено державним нотаріусом у Стокгольмі 30.10.2024. [PERSON] , діючи за довіреністю, в установлений законом шестимісячний строк звернулась до приватного нотаріуса Федчук Г.О. із його заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Однак, під час подання заяви на прийняття спадщини нотаріусом було виявлено помилки, як у заяві про відкриття спадщини, так і у довіреності, наданій ним довірителю. Так, зокрема, виявлено, що у заяві про прийняття спадщини державним нотаріусом у Стокгольмі допущено помилку у даті смерті [PERSON] , а також невірно вказано прізвище спадкодавця - замість « [PERSON] » вказано « [PERSON] ». Аналогічні помилки допущено і у тексті довіреності на ім`я [PERSON] та [PERSON] . Вказані помилки унеможливили прийняття нотаріусом заяви про прийняття ним спадщини. Крім того, у ході перевірки інформації про наявність спадкової справи після смерті [PERSON] , нотаріус встановила наявність відкритої спадкової справи у Вінницькій районній державній нотаріальній конторі, і повідомила про необхідність звернутись за місцем відкриття спадкової справи до державного нотаріуса Вінницької державної нотаріальної контори. У зв`язку з виявленими помилками, він вдруге звернувся до державного нотаріуса у Стокгольмі і 20.12.2024 державним нотаріусом у Стокгольмі було посвідчено довіреність від нього на ім`я [PERSON] та [PERSON] , де було вірно зазначено дані спадкодавця. У зв`язку із допущеними помилками у заяві про відкриття спадщини від 30.10.2024 він також вдруге звернувся до державного нотаріуса у Стокгольмі і 04.02.2025 державним нотаріусом у Стокгольмі посвідчено заяву про відкриття спадщини після смерті [PERSON] із правильним зазначенням дати смерті спадкодавця та його прізвища. На вказаній заяві здійснено апостиль та засвідчено державним нотаріусом у Стокгольмі 04.02.2025. Внаслідок допущених державним нотаріусом у Стокгольмі помилок, як у заяві про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , так і в довіреності, необхідністю часу для переоформлення вказаних документів за кордоном, він не зміг вчасно в установлений законом строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Виправлені документи вдалось передати в Україну [PERSON] лише 14.02.2025, яка одразу переклала і посвідчила нотаріально. В лютому 2025 року [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори з метою подання заяви про прийняття ним спадщини, однак у зв`язку з витраченим часом на виправлення документів у нотаріуса в Швеції, строки для прийняття спадщини були пропущені. У зв`язку з цим, державний нотаріус роз`яснила його довіреній особі, що минули строки для подання заяви про відкриття спадщини і повідомила, що після смерті [PERSON] відкрита спадкова справа за заявою [PERSON] в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , про прийняття спадщини за заповітом на земельну ділянку сільськогосподарського призначення (пай). У зв`язку з цим, нотаріус усно повідомила, що в разі якщо спадкоємець який прийняв спадщину (батьки неповнолітнього [PERSON] ) надасть нотаріусу письмову згоду на прийняття ним спадщини, який пропустив строк для її прийняття, то вона в цьому випадку зможе прийняти заяву. Якщо такої заяви [PERSON] не надасть нотаріусу, то в будь-який момент вона зможе підійти до нотаріуса і отримати постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій з метою вирішення питання про прийняття спадщини в судовому порядку. Оскільки спадкоємцем після смерті [PERSON] є його неповнолітній онук [PERSON] , тому [PERSON] звернулась до батьків неповнолітнього спадкоємця - [PERSON] - матері [PERSON] , яка не заперечувала проти цього, однак, батько хлопчика, який проживає окремо від сім`ї і сина, а також не спілкувався зі своїм батьком упродовж останніх років і до дня смерті, категорично відмовився вести будь-які розмови з цього приводу і тим паче підписувати будь-якого роду документи. У зв`язку з цим, 17.06.2025 його довірена особа [PERSON] повторно звернулась до державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Гречко Ж.Б. із заявою та документами на прийняття спадщини, однак у цьому їй було відмовлено у зв`язку з тим, що термін для подачі заяви про прийняття спадщини пропущено і його можливо продовжити лише в судовому порядку і видала постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON] . \~ \~ \~ \~Таким чином, ним у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, вжито всіх необхідних заходів для вступу у права спадкоємця після смерті [PERSON] , однак строк для подання заяви про прийняття спадщини ним пропущено з поважних причин, незалежних від його волі. Просить надати йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , терміном два місяці з дня набрання рішенням законної сили. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 25.08.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 29.09.2025 витребувано із Вінницької державної нотаріальної контори копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 15.10.2025 до суду надійшла витребувана копія спадкової справи. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задоволити. Законний представник неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву, у якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Вінницької районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, згідно з поданою заявою просить розгляд справи провести за його відсутності. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Водночас згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом установлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Суд зауважує, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи, за умови повідомлення його належним чином про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому суд, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, проводить розгляд справи у даному судовому засіданні, за наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд установив, що [INFO] помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.10), який постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 10.12.2003 до дня своєї смерті. На день смерті за цією адресою проживав і був зареєстрований лише [PERSON] , що стверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Сутисківської селищної ради від 16.12.2024 № 3070 (а.с.11). За життя [PERSON] розпорядився своїм майном, склавши заповіт, відповідно до якого на випадок його смерті зробив таке розпорядження: житловий будинок з господарськими будівлями, земельну ділянку, площею 0,1500 га, кадастровий номер 0524555700:02:003:0151 та земельну ділянку, площею 0,0129 га, кадастровий номер 0524555700:02:003:0152, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , він заповідає [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , належав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 04.09.2003, зареєстрованого в реєстрі за № 2418 (а.с.42), земельна ділянка, площею 0,1500 га, кадастровий номер 0524555700:02:003:0151 та земельна ділянка, площею 0,0129 га, кадастровий номер 0524555700:02:003:0152, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , належали [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 10.05.2006, зареєстрованого в реєстрі за № 799 (а.с.42). Відповідно до витребуваної судом спадкової справи № 315/2024 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.108-137) до Вінницької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини 12.07.2024 звернулася [PERSON] , діючи від імені малолітнього сина [PERSON] , який є онуком спадкодавця - [PERSON] . Відповідно до заповіту на випадок смерті [PERSON] зробив таке розпорядження: земельну ділянку, загальною площею 3,4000 га, кадастровий номер 0524585300:01:002:0047, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Рахнополівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, він заповідає [PERSON] , [INFO] . Вищезазначена земельна ділянка належала [PERSON] на підставі державного акту на земельну ділянку серії ВН № 195382. 06.02.2025 державним нотаріусом Вінницької районної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 3,4000 га, кадастровий номер 0524585300:01:002:0047, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Рахнополівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, на ім`я [PERSON] . Згідно з довіреністю від 30.10.2024, засвідченою державним нотаріусом у м.Стокгольмі позивач уповноважив [PERSON] та [PERSON] представляти його інтереси, в тому числі в органах нотаріату України щодо ведення справи з оформлення його спадкових справ (на підставі заповіту) на нерухоме, рухоме майно, грошові кошти та інше майно, яке залишилося після смерті громадянина України - [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] (а.с. 14-20). Відповідно до заяви з апостилем, посвідченої державним нотаріусом у м. Стокгольм про прийняття спадщини від 30.10.2024 адресованої відповідним нотаріальним органам позивач приймає спадщину після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] (а.с. 23-27). Згідно з довіреністю від 20.12.2024, засвідченою державним нотаріусом у м.Стокгольмі позивач уповноважив [PERSON] та [PERSON] представляти його інтереси, в тому числі в органах нотаріату України щодо ведення справи з оформлення його спадкових справ (на підставі заповіту) на нерухоме, рухоме майно, грошові кошти та інше майно, яке залишилося після смерті громадянина України - [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] (а.с. 28-36). Відповідно до заяви з апостилем, посвідченої державним нотаріусом у м. Стокгольм про прийняття спадщини від 04.02.2025 адресованої відповідним нотаріальним органам позивач приймає спадщину після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] (а.с. 23-27). Позивач, маючи намір оформити належним чином свої спадкові права, звернувся через своїх представників до нотаріуса із заявою від 04.02.2025 про прийняття спадщини, проте отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії Вінницької державної нотаріальної контори, відповідно до якої йому було відмовлено в оформленні спадщини, оскільки він пропустив установлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, що стверджується постановою нотаріуса № 1018/02-31 від 17.06.2025 (а.с.40). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 "Про судову практику у справах про спадкування" спадкоємці, які не прийняли спадщину в установлений законом строк, можуть звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ст. 1272 ЦК України, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності цього Кодексу, а саме з 01.01.2004. Тобто, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Як вбачається з матеріалів справи, позивач про існування заповіту був обізнаний, приймав міри для подання заяви про прийняття спадщини, склав та посвідчив за місцем свого проживання у державного нотаріуса в м. Стокгольм, Королівство Швеція, заяви про прийняття спадщини, однак через те, що постійно мешкав за кордоном, а також через помилку, допущену в заяві від 30.10.2024 про прийняття спадщини, не зміг вчасно зібрати необхідні документи для звернення до нотаріуса за місцезнаходженням спадкового майна, а тому суд вважає, що це є поважною причиною для поновлення строку подачі заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, а також визнання позову відповідачем, у суду є підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та визначення йому додаткового, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, строку протягом двох місяців. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд, враховуючи те, що спір у даній справі виник не з вини відповідача, відповідач залучений до участі в справі в силу вимог закону, вважає за доцільне судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved