Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання у розмірі 5 000 грн щомісячно, але не більше ніж до досягнення 23 років та судових витрат. Ухвалою судді від 16.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд справи. 03.06.2025 представником відповідача адвокатом Переверзєвим О.О. подано відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач позовні вимоги визнає частково і оскільки аліменти одержані на дитину є власністю дитини, а їхня дитина тим більше є повнолітньою, тому доцільним і справедливим буде стягнення аліментів з відповідача на користь повнолітнього [PERSON] , а не на користь матері. Просить задовольнити вимоги частково та стягнути аліменти на користь сина на його утримання на період навчання. 13.06.2025 третьою особою [PERSON] до суду подана позовна заява до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітньтого сина, який продовжує навчання. Позовні вимоги обгрунтовує, тим, що позивач є повнолітнім і самостійно розпоряджається коштами, які пересилає батько на його особистий рахунок, проживає окремо від матері [PERSON] , а саме в м. Кельці, Польської Держави, де і навчається, а тому вважає доцільним та справедливим буде стягувати аліменти із відповідача на його користь на утримання у розмірі 5 000 грн. Позивачка та її представник адвокат Зощенко В.В. у судове засідання не з`явились, проте представник подав заяву про розгляд справи за їхньої відсутності. Свій позов позивачка підтримує та просить задовольнити. У задоволенні позову третьої особи просить відмовити, оскільки повне матеріальне утримання повнолітнього сина [PERSON] , здійснює самостійно. Крім того, за віком син не може самостійно утримувати себе та продовжувати навчання. Відповідач у судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнає позовні вимоги третьої особи у повному обсязі і просить задовольнити. У задоволенні позову [PERSON] просить відмовити. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Свій позов підтримує. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України). Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; ч. 1 ст. 76 ЦПК України-доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які маютьзначення для вирішення справи; ч. 2 ст. 83 ЦПК України - позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного Кодексу України, яка передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199, 200, 201 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і, у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Із аналізу положень зазначеної норми права вбачається, що обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують вчитися виникає лише при наявності в сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною 18 років але не більше 23 років; продовження навчання; потреба у матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням; наявність можливості у батьків надавати допомогу. Суд встановив, що згідно копії свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] - батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] має повних 18 (вісімнадцять) років і є повнолітнім. Згідно довідки [PERSON] , адреса: Проспект Тисячоліття Польської Держави, Кельці про продовження денної форми навчання іноземною особою від 24.03.2025, [PERSON] , [INFO] був прийнятий на період з 01.10.2024 до 15.09.2027 на денне навчання першого ступеня, на спеціальність «Управління бізнесом» на платній основі та продовжує навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, суд враховує, що аліменти є власністю дитини, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, що обов`язок по утриманню дитини покладається на обох батьків. Бере до уваги потреби дитини в коштах на навчання, харчування, придбання підручників, канцелярії (правова позиція Верховного Суду України у постанові від 24.02.2016 року, справа № 6-1296цс15: "при визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження"). Судом встановлено той факт, що у зв`язку з навчанням, [PERSON] потребує матеріальної допомоги, яку мають надавати, як позивачка так і відповідач, оскільки син сторін не має можливості працювати у зв`язку із денною формою навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 199 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Аналізуючи норми діючого законодавства у їх застосуванні до правовідносини, що склалися між сторонами, надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Судом встановлено, що повнолітній [PERSON] з 01.10.2024 навчається та проживає в гуртожитку у Польській Державі, що підтверджується довідкою [PERSON] від 28.04.2025, проте його мати [PERSON] проживає в Україні, тому відсутні підстави вважати, що повнолітній син, який продовжує навчання, проживає з матір`ю, і суд на підставі ч. 3 ст.\~199\~Сімейного Кодексу\~України відмовляє в задоволенні позову [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина, який продовжує навчання. Крім того, судом встановлено, що матеріальне утримання повнолітнього сина сторони здійснюють обопільно, що підтверджується відповідними платіжними інструкціями, які містяться в матеріалах справи. Вирішуючи питання розподілу судових вират між сторонами суд виходить із вимог п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, а саме: у разі відмови в позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача. У відзиву на позовну заяву представник відповідача адвокат Переверзєв О.О. просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] та стягнути на користь відповідача понесені останнім витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 гривень. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. \~ На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідачем надано: копію договору про надання правничої допомоги від 28.05.2025, укладеного між [PERSON] та адвокатським об`єднанням «Рябінін, Переверзєв та Партнери» в особі старшого текстора Переверзєва О.О., копію ордера, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, акт приймання-передачі наданих послуг, квитанцію до прибуткового касового ордеру від 28.05.2025 про сплату коштів [PERSON] адвокатському об`єднанню «Рябінін, Переверзєв та Партнери» в сумі 10 000,00 грн. Враховуючи, відсутність клопотання позивачки про зменшення розміру вказаних витрат через неспівмірність витрат з предметом спору, тому вимоги сторони відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 10 000 грн підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 179 Сімейного Кодексу України аліменти одержані на дитину, є власністю дитини. Отже, дитина з 14 років має право самостійно одержувати та розпоряджатися аліментами від батьків. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до відповідача про стягнення аліментів підлягають задоволенню, оскільки він є повнолітнім, продовжує навчання, проживає окремо, потребує у матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням. Досліджуючи такий критерій, як матеріальне становище платника аліментів, суд виходить з того, що відповідач є працездатний, протилежного суду доказу не надано. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають судові витрати на користь держави, а саме судовий збір в розмірі 1211,20 грн, оскільки доказів про звільнення від сплати судових витрат відповідач до матеріалів справи не надав.

Outcome: approved