Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

Представник позивача [PERSON] через систему «Електронний Суд» звернулась з цивільним позовом до відповідача, у якому просила розірвати шлюб, укладений між сторонами, залишивши неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , проживати із батьком, а малолітнього [PERSON] , [INFO] , з матір`ю. Мотивувала вимоги тим, що сторони перебувають у шлюбі з 27.01.2007 року, від якого у них народились діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що подружнє життя між сторонами припинено з 22.05.2022 року, вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть і не підтримують подружніх стосунків. У зв`язку з цим вважає, що збереження шлюбу і примирення позивача з відповідачем не є можливим. Крім цього, вказала, що спори між сторонами щодо місця проживання дітей та з приводу майна, набутого за час шлюбу, відсутні. З огляду на вказане, просила позовні вимоги задовольнити. Ухвалою від 25.11.2024 року позовну заяву залишено без руху, стороні позивача надано десятиденний строк для усунення недоліків, описаних у такій. 27.11.2024 року представником позивача [PERSON] [PERSON] подано заяву, якою усунуто недоліки позовної заяви. Ухвалою від 27.11.2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 09 год. 00 хв. 17.02.2025 року. 12.02.2025 року відповідачем [PERSON] подано заяву, згідно мотивів якої позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила такі задовольнити, провівши розгляд справи у її відсутності. Підготовче судове засідання 17.02.2025 року о 09 год. 00 хв. не відбулось у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці. Розгляд справи відкладено на 24.03.2025 року о 16 год. 00 хв. Ухвалою від 24.03.2025 року відкладено розгляд справи у зв`язку із неявкою сторін. Визнано обов`язковою явку позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] в підготовче судове засідання, яке відбудеться о 10 год. 00 хв. 21.05.2025 року. 19.05.2025 року представником позивача [PERSON] [PERSON] подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з її амбулаторним лікуванням. Ухвалою від 21.05.2025 року відкладено розгляд справи у зв`язку із неявкою сторін. Визнано обов`язковою явку позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] в підготовче судове засідання, яке відбудеться о 12 год. 00 хв. 13.08.2025 року. 11.08.2025 року представником позивача [PERSON] [PERSON] подано заяву про надання сторонам шестимісячного строку для примирення. Ухвалою від 13.08.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 год. 30 хв. 15.10.2025 року. Провадження в цивільній справі зупинено і надано сторонам строк для примирення тривалістю до 15.10.2025 року. 09.10.2025 року представником позивача [PERSON] [PERSON] подано заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалою від 13.10.2025 року поновлено провадження у цивільній справі, заяву представника позивача [PERSON] [PERSON] про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції залишено без розгляду. В судове засідання 15.10.2025 року сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду, не з`явились, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подали. У відповідності\~до вимог\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали цивільної справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27.01.2007 року, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 27.01.2007 року, актовий запис № 92. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01.08.2009 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, вбачається, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26.10.2016 року Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся в суд із цим позовом та наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові і поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги пояснення позивача, які викладені його представником у позовній заяві, відсутність його згоди на примирення, а також визнання позову відповідачем, суд вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про залишення неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , проживати із батьком, а малолітнього [PERSON] , [INFO] , з матір`ю, суд зазначає наступне. Відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Водночас у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Залишення дитини проживати разом із матір`ю не свідчить про те, що суд вирішив позов про визначення місця проживання дитини, оскільки суд лише констатує, з ким залишається проживати дитина після розірвання шлюбу, не змінюючи при цьому її місце проживання. Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами станом на час ухвалення рішення. Як зазначено представником позивача [PERSON] у поданій позовній заяві, сторони дійшли згоди щодо залишення неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , проживати із батьком, а малолітнього [PERSON] , [INFO] , з матір`ю. Крім цього, відповідач [PERSON] визнала позовні вимоги в цій частині. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що аргументи, якими представник позивача мотивувала позовні вимоги, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому такі слід задовольнити, розірвати шлюб між сторонами та залишити неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , проживати із батьком [PERSON] , а малолітнього [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] . За ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відтак, враховуючи задоволення позовних вимог, а також те, що відповідач визнала позовні вимоги, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 % сплаченого судового збору, що становить 1453 грн. 44 коп. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1453 грн. 44 коп., що становить 50 % судового збору.

Outcome: approved