Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

Адвокат Пилипчук Ю.Г. в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, що зареєстрований 24 травня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 575. Обґрунтовуючи вимоги вказує, що позивач та відповідач мають різні інтереси, погляди на життя та сімейні відносини. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, не ведуть спільного господарства, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Ухвалою суду від 01 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 03 жовтня 2025 року відповідач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення та просить шлюб розірвати. На підставі викладеного та відповідно до ч. 5 ст. 279\~ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 24 травня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 575, що підтверджується змістом оригіналу свідоцтва про шлюб. Зі змісту свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 жовтня 2015 вбачається, що [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] . Згідно зі\~статтею 51 Конституції України\~та статті 24 Сімейного Кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. В силу ч. 3\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно ч. 3\~ст. 105 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 цього Кодексу. Положеннями ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, позивач скористався своїм правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, при цьому відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, сторони подружні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають обопільне бажання розірвати шлюб, а тому суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін по справі, що відповідно до\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~є підставою для розірвання шлюбу. Суд не вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач у позовній заяві просив покласти судовий збір на нього. На підставі викладеного та

Outcome: approved