Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

Позивач ТзОВ «ФК «ЄАПБ» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості за договором позики №4348451 від 07.11.2023 року в розмірі 21308,21 грн, з яких: 6283,71 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 15024,50 грн сума заборгованості за відсотками та понесені судові витрати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 07.11.2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (надалі ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та [PERSON] було укладено договір позики №4348451 та надано відповідачу строком на 30 днів кредитні кошти в розмірі 10500 грн із сплатою 3 % в день. [PERSON] користувалася кредитними коштами, однак свого обов`язку щодо їх повернення не виконала. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги. 13.06.2022 року також укладено додаткову угоду до вказаного договору. Відповідно до реєстру прав вимог № 23 від 11.04.2024 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 21308,21 грн, з яких: 6283,71 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 15024,50 грн сума заборгованості за відсотками. Таким чином, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики №4348451 від 07.11.2023 року в розмірі 21308,21 грн. На підставі викладеного, просить позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 09.07.2025 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] 11.08.2025 року подала відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що у матеріалах справи відсутні докази перерахунку /передачі їй кредитних коштів, а отже згідно із позицією Верховного Суду, викладеною у поставові від 22.06.2022 року у справі № 296/7213/15, за відсутності первинних документів, здійснений банком розрахунок не є достатнім доказом заборгованості за кредитом. Також зазначила, що додатки до договору факторингу без долучення виписки із особового рахунку не підтверджують суми боргу. Окрім того, кредитний договір між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено 07.11.2023 року, а договір факторингу №14/06/21 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено 14.06.2021 року, а отже на час укладення такого у ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було відсутнє право вимоги до відповідача і передати його воно не могло та й не могло передбачити. Також, сума заборгованості за відсотками нарахована з порушенням вимог ст 1048 ЦК України, тобто поза межами строку кредитування. Так, відповідачу надано кредит строком на 30 днів, по 07.12.2023 року, та вона мала сплатити проценти у розмір 2362,50 грн, в той час, як позивач просить стягнути 15024,50 грн заборгованості за відсотками. 15.08.2025 року представник позивача подав відповідь на відзив, у кій просив позов задовольнити. 25.08.2025 року представник відповідача подав заперечення на відповідь на відзив, у якому просив відмовити у позові з аналогічних підстав. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в справі матеріалами. У відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходить з такого. Статтями 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Частиною 2 статті 11\~ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Згідно із ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із положеннями ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Судом встановлено, що 07.11.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №4348451, відповідно до умов якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 10500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Відповідно до п. 2.2. кредит надається строком на 30 днів, датою погашення кредиту 07.12.2023 року. Згідно з п.2.3 процентна ставка за перший день користування становить 22,21 % в день, а з другого дня користування 3 % в день. Згідно із п.3 договору позики позикодавець надає позичальнику детальний перелік складових загальної вартості кредиту в разі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за формою, наведеною у таблиці обчислення загальної вартості кредиту споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що зазначена у додатку №1 до Договору, який є його невід`ємною частиною. Відповідно до п. 4 цього договору, сторони домовились про те, що проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором, проте не довше 90 календарних днів після спливу первісного строку користування позикою. Кредитний договір підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором Jjde605dWY /а.с.7/. З відповіді АТ «Універсал Банк» від 13.10.2025 року вбачається, що станом на 07.11.2023 року у [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) був наявний картковий рахунок № [NUMBER] та 07.11.2023 року на такий надійшли кошти у сумі 10500,00 грн, а отже ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало свої зобов`язання перед відповідачкою за укладеним договором. За розрахунками фінансової компанії за період з 11.04.2024 року по 31.05.2025 року відповідач має заборгованість у розмірі 21308,21 грн, з яких: 6283,71 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 15024,50 грн сума заборгованості за відсотками /а.с.18/. Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно із ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Статтею 512 ЦК України\~визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до\~статті 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі\~статтею 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За приписами частини першої\~статті 517 ЦК України\~первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1\~ст. 519 ЦК України). Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц. Також судом встановлено, що 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №14/06/21, а також 28.07.2021 року було укладено додаткову угоду №2 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, 13.06.2022 року було укладено додаткову угоду №7 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року та 11.04.2024 додаткову угоду №22 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, у відповідності до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників /а.с.9-15/. Відповідно до Реєстру боржників № 23 від 11.04.2024 року ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором позики №4348451 від 07.11.2023 року в розмірі 28308,21 грн /а.с. 17/. Разом із тим, у зв`язку із частковою оплатою боргу 15.10.2024 року та18.11.2024 року та 20.12.2024 року сума боргу відповідача становить 21308,21 грн /а.с. 18/. Відповідно до ч. 1, 6 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно із\~ст.\~263 ЦПК\~України судове\~рішення повинно\~ґрунтуватися на\~засадах верховенства\~права,\~бути законним\~і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У ч. 1 ст. 6 Конвенції прямо зазначено, що кожен має право на розгляд справи судом, встановленим законом. У контексті дотримання вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Європейський суду з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень «Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення, призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року ) справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року)» Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). З матеріалів справи вбачається, що у договорі позики №4348451 від 07.11.2023 року сторони узгодили розмір кредитного ліміту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором Jjde605dWY /а.с. 7/. Також із відповіді АТ «Універсал Банк» на запит суду від 13.10.2025 року вбачається, що 07.11.2023 року на картковий рахунок [PERSON] надійшли кошти у сумі 10500,00 грн, а отже її твердження з приводу неналежного виконання ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» умов договору позики не заслуговують на увагу. Незважаючи на це, відповідач не виконала свого зобов`язання та здійснила часткове погашення кредитної заборгованості, востаннє 20.12.2024 року у розмірі 1500 грн, у зв`язку із чим у неї виникла сума заборгованості за вказаним договорм у розмірі 21308,21 грн. Суд приймає до уваги надані позивачем розрахунки заборгованості, оскільки будь-яких доказів чи власних розрахунків на спростування таких відповідачем не надано (а.с.18). Дана позиція суду відповідає позиції, що міститься у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року по справі 753/16745/15-ц, провадження № 61-40036св18. Із врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що до стягнення із відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» підлягає заборгованість у розмірі 21308,21 грн. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору при поданні позову до суду в розмірі 3028,00 грн (платіжна інструкція №119460 від 20.06.2025 року а. с.33). На підставі викладеного,

Outcome: approved