Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом і просить стягнути із відповідача заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 30960-05/2024 від 20 травня 2024 року в розмірі 36750 грн 00 коп., в тому числі заборгованість за тілом кредиту - 15000 грн 00 коп., заборгованість за процентами - 18000 грн 00 коп., заборгованість за штрафними санкціями - 3750 грн 00 коп. Крім того, просить стягнути із відповідача судові витрати по справі. Посилається на те, що 20 травня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] був укладений Договір про надання фінансового кредиту № 30960-05/2024. Договір був підписаний відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора, який був направлений на номер телефону, зазначений [PERSON] . У відповідності до умов договору кредитні кошти були надані відповідачу у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної карти, наданої особисто ним первісному кредитору з метою отримання кредиту. Позивач виконав умови кредитного договору. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість у вищезазначеному розмірі. 19 листопада 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 191124/2, відповідно до якого право вимоги за вищезазначеним кредитним договором перейшло до позивача. Зазначає, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування будь-яких штрафних санкцій. Станом на день звернення до суду із даним позовом відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав, заборгованість не сплатив. Ухвалою від 15 липня 2025 року було відкрито провадження по даній справі і справу ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами (а.с.38). 29 липня 2025 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов (а.с.42-46), відповідно до якого він просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що умови Договору про надання фінансового кредиту № 30960-05/2024 від 20 травня 2024 року в частині нарахування відсотків є несправедливими, містять істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду позивача. Вимога про нарахування та сплату явно завищених відсотків не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності та складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача завищений розмір відсотків спотворює їх дійсне призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконати основне зобов`язання перетворюється на непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитора. Крім того, позивач та первісний кредитор не є банківськими установами в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність». ТОВ «Аванс Кредит» надає послуги по переказу коштів без відкриття рахунку через партнера (ТОВ «Універсальні платіжні рішення»), з яким укладено Договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № ФК-П-2022/01-1 від 12 січня 2022 року. Зазначає, що позивачем до позову не додано копія даного договору, не ідентифіковано карту відповідача. Стверджує, що будь-яких доказів на підтвердження факту безготівкового перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача представником позивача подано не було. Також в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту повідомлення відповідача про відступлення права вимоги за вищезазначеним кредитним договором. Крім того, на підтвердження факту передачі права вимоги за кредитним договором представником позивача подано не всі додатки до договору факторингу, що є його невід`ємною частиною та які є належними та допустимими доказами переходу права вимоги за кредитним договором до позивача. 01 серпня 2025 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.49-67), відповідно до якої вона просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Посилається на те, що клієнт здійснює оформлення кредиту шляхом заповнення заявки на отримання кредиту на сайті ТОВ «Аванс Кредит», зазначаючи всі необхідні персональні дані. На підставі зазначених у заявці даних інформаційна система здійснює реєстрацію заявника на сайті товариства і формує особистий кабінет клієнта. Після введення коду на сайті товариства, клієнт направляє електронне повідомлення про прийняття пропозиції, підписане електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора. Після введення даного коду договір вважається підписаним. Зазначає, що для укладення договору необхідно здійснити певну послідовність дій, спрямованих на укладення договору та отримання кредитних коштів. Нездійснення чи незавершення їх здійснення унеможливлюють укладення договору. Сторони погодили всі істотні умови договору, відповідач погодився з ними та підписав договір електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора. Підписавши договір, відповідач засвідчив свою обізнаність з його умовами, був ініціатором його укладення, звернувшись із анкетою саме до ТОВ «Аванс Кредит». Також представник позивача зазначає, що позивач не володіє та не може володіти доказами отримання відповідачем одноразового ідентифікатора, оскільки даною інформацією володіють сторони кредитного договору, позивач же не має доступу до неї, оскільки це не передбачено умовами договору факторингу. Надання копії електронного договору, підписаного одноразовим ідентифікатором є достатнім доказом прийняття оферти відповідачем. Щодо перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача, то представник позивача зазначає, що відповідач, як власник карткового рахунку, має право власноручно отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування/отримання кредитних коштів. На підтвердження факту перерахування кредитних коштів представником позивача подано деталізований розрахунок заборгованості, копію листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення», що є належними, допустимими та достатніми доказами для підтвердження даних обставин. Зазначає, що перерахування коштів на платіжну карту відповідача було безпосередньо здійснено оператором онлайн-послуг платіжної інфраструктури, який здійснює перекази в безготівковій формі, тому видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Крім того, умовами угод з банками-екваєрами, від яких фактично надходять кошти на карти клієнтів, передбачено надходження від компанії загальних сум поповнення карток за визначений період, в зв`язку з чим виділення транзакції, як окремого платежу із зазначенням призначення у банківській виписці, не є можливим. Позивач не володіє та не може володіти доказами належності картки позичальнику та первинними документами бухгалтерського обліку. Наголошує, що предметом даного спору є факт неналежного виконання боржником своїх зобов`язань з повернення кредитних коштів, а не факт наявності правовідносин між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] . Щодо правомірності нарахування відсотків, то умовами кредитного договору передбачені строки та умови нарахування відсотків. Розрахунок заборгованості, наданий первісним кредитором, містить відомості про порядок нарахування відсотків, який було здійснено відповідно до умов укладеного кредитного договору. Кредитний договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, тому кінцева дата строку кредиту є лише датою повернення кредиту, а не датою закінчення строку дії кредитного договору. Зазначає, що розрахунок заборгованості містить дані про часткову оплату відповідачем коштів в рахунок погашення кредитної заборгованості на рахунок первісного кредитора, що є беззаперечним підтвердженням укладення договору на погоджених його сторонами умовах та отримання відповідачем кредитних коштів. Щодо відступлення права вимоги за кредитним договором на користь позивача, зазначає, що чинним законодавством не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження про відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором. Відповідачем, який не є стороною Договору факторингу № № 191124/2, від 19 листопада 2024 року, укладеного між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», не наведено та не доведено, які його права були порушені в результаті укладення даного договору. 01 серпня 2025 року від представника позивача до суду надійшло клопотання про витребування доказів (а.с.68-75). Ухвалою від 20 серпня 2025 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с.76). 22 вересня 2025 року на виконання ухвали суду надано запитувану інформацію (а.с. 79-81). Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Судом встановлено наступне. 20 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту № 30960-05/2024 (а.с.6-13) ( далі - Договір). Сума позики за договором - 15000 грн 00 коп. Договір був укладений на строк 120 днів, зі сплатою процентної ставки в розмірі 1,50 % в межах строку кредитування. Дата погашення кредиту - 16 вересня 2024 року. Договір був укладений в електронній формі в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та підписаний відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора (W3446). Перед підписанням Договору [PERSON] подав ТОВ «Аванс Кредит» Заявку-анкету Клієнта на отримання фінансового кредиту (а.с.12), в якій зазначив свої особисті дані, фінансовий номер телефону ( [NUMBER] ) та номер картки ([NUMBER]), на яку слід перерахувати кредитні кошти. Заявка-анкета також була підписана відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора (W3446). Інформаційним повідомленням споживача (а.с.13) та таблицею обчислення загальної вартості кредиту (а.с.9 (звор.стор.арк.) погоджено нарахування і сплату процентів за користування позикою та загальну вартість кредиту, та копію Паспорта споживчого кредиту (а.с.10-11), які є невід`ємною частиною кредитного договору. Відповідно до п.1.1 Договору Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 15000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Згідно п.1.4 Договору за користування кредитом Товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. Денна процентна ставка становить 1,50 % та застосовується в межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 цього Договору. Відповідно до п.1.6 Договору кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER], протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредитом за вказаними реквізитами. На підтвердження факту перерахування кредитних коштів на рахунок [PERSON] представником позивача подано копію листа ТОВ «Універсальні платіжні доручення» № 3466_250423100930 від 23 квітня 2025 року (а.с.14) з якого вбачається, що товариство надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. 20 травня 2024 року о 15:25:02 на карту [NUMBER] були зараховані кошти в розмірі 15000 грн 00 коп., номер транзакції в системі iPay.ua - 401635580. Крім того, на виконання ухвали суду про витребування доказів від 20 серпня 2025 року АТ «Універсал Банк» була наданий лист № БТ/Е-13667 від 19 вересня 2025 року та виписку про рух коштів на рахунку, що належить [PERSON] , за період із 20 травня 2024 року по 25 травня 2024 року. Із листа АТ «Універсал Банк» № БТ/Е-13667 від 19 вересня 2025 року вбачається, що станом на 20 травня 2024 року на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) було відкрито карткові рахунки та емітовано платіжну картку № [NUMBER] . На номер телефону [NUMBER] відправлялася інформація про підтвердження здійснення операцій за платіжною карткою № [NUMBER] за період із 20 травня 2024 року по 25 травня 2024 року ( фінансовий номер телефону). Із виписки про рух коштів за платіжною карткою № [NUMBER] вбачається, що на дану карту 20 травня 2024 року о 15:25:02 були зараховані кошти в розмірі 15000 грн 00 коп. (деталі операції - IPAY_CREDIT_VISA). ТОВ «Аванс Кредит» складено розрахунок заборгованості, відповідно до якого заборгованість [PERSON] за Договором про надання фінансового кредиту № 30960-05/2024 від 20 травня 2024 року станом на 19 листопада 2024 року складає 36750 грн 00 коп.: -заборгованість за тілом кредиту - 15000 грн 00 коп.; -заборгованість за відсотками - 21750 грн 00 коп.; 19 листопада 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 191124/2, за умовами якого (п. 1.1) Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах боржників, які формуються відповідно Додатку № 1, що є невід`ємною частиною договору. На підтвердження факту оплати коштів за Договором факторингу № 191124/2 від 19 листопада 2024 року представником позивача надано копію платіжної інструкції № 545 від 22 листопада 2024 року (а.с.23). Із копії Акту прийому-передачі Реєстру боржників від 19 листопада 2024 року (а.с.22), копії Реєстру боржників від 19 листопада 2024 року (а.с.22 (звор.стор.арк.) вбачається, що право вимоги за Договором про надання фінансового кредиту № 30960-05/2024 від 20 травня 2024 року на суму 36750 грн 00 коп. (заборгованість за тілом кредиту - 15000 грн 00 коп., заборгованість за процентами - 18000 грн 00 коп., заборгованість за штрафними санкціями - 3750 грн 00 коп.) було передане ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Також до позову представником позивача додано копії установчих та дозвільних на здійснення фінансової діяльності документів; докази на підтвердження повноважень представника. Суд приймає до уваги подані представником позивача докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Між сторонами існує спір, що виник з договірних правовідносин, які регулюються нормами цивільного права про зобов`язання та договір, а також спеціальним Законом України «Про споживче кредитування». Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є зокрема договори та інші правочини. Згідно вимог ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (ч. 1, ч. 2 ст. 631 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 6, п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших, електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицією укласти договір (офертою) є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться. За змістом ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції (акцептом), якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (абз. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України). Доказами, які підтверджують наявність заборгованості за кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». З правових позицій Верховного Суду, викладених у постанові від 16 вересня 2020 року, вбачається, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 75 від 04 липня 2018 року, передбачено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Згідно п.63 вищезазначеного Положення виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку. Відповідно до п.46 вищезазначеного Положення відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками здійснюється на підставі платіжних інструкцій, наданих/складених відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України з питань безготівкових розрахунків та виконання міжбанківських платіжних операцій в Україні в національній валюті. Отже, належним доказом щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором є виписка з клієнтського рахунку. З правових позицій Верховного Суду, викладених у постанові від 25 травня 2021 року по справі №554/4300/16-ц, вбачається, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Отже, первинними бухгалтерськими документами, які можуть підтвердити факт перерахування коштів на картковий (поточний) рахунок фізичної особи можуть бути платіжна інструкція та виписка з особового рахунку клієнта. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України). За правилом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до законну має право здійснювати факторингові операції (ч. 3 ст. 1079 ЦК). До нового кредитора переходять передбачені цим законом зобов`язання кредитодавця, зокрема щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимоги щодо етичної поведінки) (ч. 3 ст. 18 Закону). Наведені вище положення цивільного законодавства у своєму взаємозв`язку дають підстави для висновку, що істотними (необхідними) умовами кредитного договору є предмет - грошові кошти (кредит), проценти за користування кредитом та строк, на який надається кредит. Умови щодо суми кредиту та розміру процентів, порядку їх сплати становлять основне грошове зобов`язання у кредитному договорі, яке має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Кредитний договір може містити й інші умови, які випливають з його змісту та не суперечать закону, зокрема: умови щодо відповідальності сторін, зміни процентної ставки під час строку кредитування, надання кредитодавцем додаткових та супутніх послуг, припинення кредитування, розірвання договору тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Кожна сторона несе ризик, пов`язаний із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеним факт укладення 20 травня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] . Договору про надання фінансового кредиту № 30960-05/2024 та перерахування на карту, зазначену відповідачем, грошових коштів за даним договором в розмірі 15000 грн 00 коп., що підтверджено належними, допустимим та достатніми доказами. Із поданих доказів вбачається, що кредит надавався відповідачу на строк 120 днів, починаючи із 20 травня 2024 року. Розмір процентної ставки (денна процентна ставка складає 1,50 % в день протягом строку кредитування) був погоджений сторонами у Договорі Відповідач, підписавши договір за допомогою одноразового ідентифікатора, засвідчив свою обізнаність з його умовами. Крім того, [PERSON] був ініціатором укладення кредитного договору, звернувшись із анкетою-заявою до ТОВ «Аванс Кредит». Враховуючи вищевикладене, суд приймає розмір нарахованих процентів, що підлягають стягненню із відповідача, - 18000 грн 00 коп. (нараховано 27000 грн 00 коп., здійснено відповідачем оплати - 9000 грн 00 коп.). Що стосується нарахування первісним кредитором штрафних санкцій в розмірі 3750 грн 00 коп. за Договором про надання фінансового кредиту № 30960-05/2024 від 20 травня 2024 року, слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно п.5.3 Договору у випадку прострочення Клієнтом терміну сплати чергового платежу, визначеного в Графіку платежів, товариство у перший день прострочення нараховує штраф у розмірі 25,00 % від суми, одержаної Клієнтом за цим Договором, при цьому загальний розмір нарахованого штрафу не може перевищувати граничні обмеження, встановлені нормами чинного законодавства у\\України про споживче кредитування. Штраф підлягає оплаті Клієнтом протягом строку кредитування. Відповідно до п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Наступними указами Президента України воєнний стан на території України неодноразово продовжувався. З врахуванням вищезазначеного, суд вважає неправомірним нарахування ТОВ «Аванс Кредит» штрафних санкцій за Договором про надання фінансового кредиту № 30960-05/2024 від 20 травня 2024 року. Представником позивача долучено належні та допустимі докази, що підтверджують набуття у відповідності до вимог чинного законодавства Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» статусу нового кредитора та отримання права грошової вимоги до [PERSON] за Договором про надання фінансового кредиту № 30960-05/2024 від 20 травня 2024 року. Стосовно викладених у відзиві на позов посилань відповідача про неотримання ним повідомлення про перехід права вимоги за кредитним договором до нового кредитора, то ч. 1 ст. 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно із ч. 2 ст. 516 ЦК України, наслідком неповідомлення боржника про проведену заміну кредитора у зобов`язанні є лише те, що боржник може виконати свої зобов`язання первісному кредитору і таке виконання буде вважатися належним. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, і таке виконання є належним. Тобто, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Дана правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 361/2105/16-ц. Відповідно до п. 3.9. Договору факторингу № 191124/2 від 19 листопада 2024 року у разі отримання коштів від боржників, органів Державної виконавчої служби в рахунок погашення заборгованості після дати підписання цього Договору, клієнт зобов`язаний перерахувати ці кошти фактору протягом 3 (трьох) банківських днів з дати їх отримання (включно), на рахунок фактора, вказаний в розділі 10 даного Договору. При перерахуванні коштів клієнт зобов`язаний надати розшифровку платежів у вигляді електронного листа, а саме, вказати наступні данні боржників: прізвище, ім`я, по-батькові, код номер облікової картки платника податків, № кредитного договору. Таким чином, в разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з » та зараховані на погашення кредитної заборгованості. Доказів сплати заборгованості за кредитним договором первісному кредитору відповідачем подано не було. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту № 30960-05/2024 від 20 травня 2024 року в розмірі 33000 грн 00 коп., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 15000 грн 00 коп., заборгованість за відсотками - 18000 грн 00 коп. В силу ч.1 ст.141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 2719 грн 14 коп., пропорційно розміру задоволених позовних вимог (3028 грн 00 коп. х 89,8 %). Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial