Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

У лютому 2024 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору дарування. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 21.12.2017 між ТОВ «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , яку в межах поділу майна подружжя у справі № 752/23427/21 поділено між [PERSON] та [PERSON] навпіл. Позивачем в інтересах сім?ї, з остаточного погашення вартості квартири вказаної квартири 17.11.2017 було укладено кредитний договір з ПАТ «АБ «Кліринговий дім», після чого банком здійснено переказ грошових коштів у розмірі 1451283,70 грн отримувачу ТОВ «КУА «Крістал Ессет Менеджмент». 21.12.2017 між ПАТ «АБ «Кліринговий дім» та [PERSON] укладено договір іпотеки № 000/156-2017, за умовами якого для забезпечення виконання зобов`язань іпотекодавця за кредитним договором № 0001006/3-2017 ВІД 17.11.2017, укладеного між ПАТ «Акціонерний банк «Кліринговий дім» та [PERSON] , [PERSON] передає в іпотеку банку квартиру [ADDRESS] . У зв`язку із невиконанням взятих на себе зобов`язань за кредитним договором 26.11.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим О.О. видано виконавчий напис № 1378 про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, укладеним з ПАТ «АБ «Кліринговий дім» у розмірі простроченої заборгованості за процентами у розмірі 229765 грн, строкової заборгованості за процентами 11601,43 грн, простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 351037,43 грн, строкової заборгованості по кредиту у розмірі 732594,47 грн, що разом становить 1324998,33 грн. З цією метою батько позивача, [PERSON] подарував [PERSON] грошові кошти в розмірі 1500000 грн. Позивач перерахував на рахунок [PERSON] 1383531,16 грн в якості погашення боргу у виконавчому провадженні № 63757566. Позивач вважає, що оскільки він погасив частину спільних боргових зобов`язань за особисті кошти, то на підставі положень ст. 544 ЦК України набув право вимагати від [PERSON] як солідарного боржника сплати її частини боргу у розмірі 691765,58 грн. В подальшому до місця фактичного проживання позивача прийшла рідна сестра колишньої дружини [PERSON] та повідомила, що вона є новим власником частини вищевказаної квартири та вимагала надати до неї доступ. Проте, [PERSON] не надала позивачу жодних документів, які б свідчили про перехід до неї права власності на частину вказаної квартири. Позивачем отримано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якої йому стало відомо, що частина квартири [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору дарування від 23.10.2023, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О.Л. за реєстровим № 1015. Позивач вважає, що вказаний договір був вчинений відповідачами за обставин, з якими закон пов`язує визнання такого правочину недійсним. Враховуючи викладене, позивач просить визнати недійсним договір дарування нерухомого майна, а саме частини квартири за адресою: [ADDRESS] , що складається з двох кімнат, загальною площею 79,8 кв.м., житловою площею 33,9 кв.м., укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О.Л. 23.10.2023 за реєстровим № 1015; витрати зі сплати судового збору покласти на відповідачів. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26.02.2024 відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору дарування. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що договір дарування є недійсним, тому що він укладений з родичем та укладений для уникнення від сплати боргу. Просив задовольнити позов у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку. Представник відповідача-1 подала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши представника позивача, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва у справі № 753/13303/20 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - задоволено. 21.12.2017 між ТОВ «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нациною М.О., відповідно до якого продавець передає у власність покупцю, а покупець приймає у власність від продавця квартиру [ADDRESS] . 17.11.2017 між ПАТ «АБ «Кліринговий дім» та [PERSON] укладено кредитний договір, після чого банком здійснено переказ грошових коштів у розмірі 1451283,70 грн отримувачу - ТОВ «КУА «Крістал Ессет Менеджмент». 21.12.2017 між ПАТ «Акціонерний банк «Кліринговий дім» та [PERSON] укладено договір іпотеки № 000/156-2017, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Палладій Н.В. за умовами п.п. 1.1. якого для забезпечення виконання зобов`язань іпотекодавця за кредитний договором № 0001006/3-2017 від 17.11.2017, укладеного між ПАТ «Акціонерний банк «Кліринговий дім» та [PERSON] , [PERSON] передає в іпотеку банку квартиру [ADDRESS] . Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені у ст. 203 ЦК України. Підстави недійсності правочину визначені у ст. 215 ЦК України. За змістом ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням ч. 1, ч. 5 ст. 203 ЦК України, що за правилами ст. 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до ст. 234 ЦК України. У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно. Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору: приховування справжніх намірів учасників правочину. Для визнання фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому, необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Згідно з ч. 1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Положеннями ч. 1 ст. 718 ЦК України встановлено, що дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі. Згідно з ч. 2 ст. 719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття (ч. 1 ст. 722 ЦК України). У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, 26.11.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим О.О. видано виконавчий напис № 1378 про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, укладеним з ПАТ «АБ «Кліринговий дім», а саме: простроченої заборгованості за процентами у розмірі 229765 грн, строкової заборгованості за процентами 11601,43 грн, простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 351037,43 грн, строкової заборгованості по кредиту у розмірі 732594,47 грн, що разом становить 1324998,33 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Я.В. від 27.11.2020 відкрито виконавче провадження ВП № 63757566 про звернення стягнення на квартиру на підставі виконавчого напису нотаріуса № 1378 від 26.11.2020. 04.12.2020 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування грошових коштів, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стиблиною О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 2907, відповідно до якого [PERSON] безоплатно передав у власність свого сина [PERSON] грошові кошти у розмірі 1500000,00 грн. 08.12.2020 постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Я.В. виконавче провадження закінчено у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі боржником [PERSON] рішення відповідно до виконавчого документу. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18.07.2022 позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя - задоволено частково. Визнано за [PERSON] частину квартири, площею 79,8 кв.м., житловою площею 33,9 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] право власності на майнові права інтелектуальної власності, в обсязі, передбаченому ст. 424 ЦК України (право спільної сумісної власності без виділу часток з [PERSON] та іншими співвласниками, яким такі права належать на момент подачі позову) на: торговельну марку (знак для товарів і послуг) «Sense of Water», право володільця реєстрації якого засвідчено свідоцтвом [NUMBER] (дата подання заявки 05.10.2017); торговельну марку (знак для товарів і послуг) «Sibolle Alpine», право володільця реєстрації якого засвідчено свідоцтвом [NUMBER] (дата подання заявки 05.10.2017)4 торговельну марку (знак для товарів і послуг) «Sibolle», право володільця реєстрації якого засвідчено свідоцтвом [NUMBER] (дата подання заявки 08.07.2016); торговельну марку (знак для товарів і послуг) «Sibolle», право володіяльця реєстрації якого засвідчено свідоцтвом [NUMBER] (дата подання заявки 09.08.2016); торговельну марку (знак для товарів і послуг) «Suliya», право володільця реєстрації якого засвідчено свідоцтвом [NUMBER] (дата подання заявки 08.07.2016); торговельну марку (знак для товарів і послуг) «Sibolle», право володільця реєстрації якого засвідчено свідоцтвом [NUMBER] (дата подання заявки 23.03.2017); торговельну марку (знак для товарів і послуг) «S Bottle», право володільця реєстрації якого засвідчено свідоцтвом [NUMBER] (дата подання заявки 20.01.2016); патент на промисловий зразок «балон з нержавіючої сталі для рідин», номер реєстрації (патенту) [NUMBER] , дата з якої є чинними права на промисловий зразок 10.10.2016; патент на корисну модель «Фонтанчик питний універсальний для гігієнічного вживання питної води», номер реєстрації (патенту) [NUMBER] , дата з якої є чинними права на корисну модель 27.08.2019. У іншій частині позову - відмовлено. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та визнання частини майна особистою приватною власністю - відмовлено. Стягнуто з [PERSON] судовий збір у розмірі 6810 грн. Постановою Київського апеляційного суду від 26.01.2023 апеляційну скаргу [PERSON] - задоволено частково. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18.07.2022 в частині визнання за [PERSON] права власності на майнові права інтелектуальної власності в обсязі, передбаченому, в обсязі, передбаченому ст. 424 ЦК України (право спільної сумісної власності без виділу часток з [PERSON] - скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні вимоги [PERSON] про визнання права власності на майнові права інтелектуальної власності - відмовлено. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18.07.2022 в частині відмови у задоволенні зустрічної позовної вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] частини боргу - скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] частину сплаченого [PERSON] боргу в розмірі 399899,26 грн. В іншій частині рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18.07.2022 - залишено без змін. Положеннями ч. 6 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 19.01.2024 Постановою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Кам?янське Кам?янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бакун А.Д. відкрито виконавчого провадження № 73904671 з примусового виконання виконавчого листа № 752/23427/21, виданого 09.01.2024. 19.03.2025 представником [PERSON] до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам?янське Кам?янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) подано заяву від 10.03.2025 про повернення виконавчого листа № 752/23427/21 від 09.01.2024 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 399899,26 грн без подальшого виконання, з проханням повернути оригінал вказаного виконавчого листа [PERSON] . Постановою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам?янське Кам?янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бакун А.Д. від 27.03.2025 стягувачу [PERSON] повернуто виконавчий лист № 752/23427/21 від 09.01.2024 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 399899,26 грн. 14.04.2025 [PERSON] подано заяву до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Ярослава Вікторовича про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 752/23427/21 від 09.10.2024 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 399899,26 грн залишок боргу, за яким на вказану дату становив 378374,07 грн, тобто борг сплачувався, судове рішення виконувалось. 16.04.2025 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Бережним Я.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 77824046 за вказаним вище виконавчим листом. 22.04.2025 [PERSON] подав приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Бережному Я.В. заяву про повернення виконавчого листа № 752/23427/21 від 09.01.2024 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 399899,26 грн без виконання. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Я.В. від 22.04.2025 № 77824046 повернуто стягувачу [PERSON] виконавчий лист № 752/23427/21 від 09.01.2024 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 399899,26 грн. Таким чином, дій спрямованих на виконання постанови Київського апеляційного суду від 26.01.2023 у справі № 752/23427/21 [PERSON] не вчиняв протягом одного року після її ухвалення судом апеляційної інстанції. Виконавчий лист на виконання цього судового рішення позивач отримав лише 09.01.2024, а після пред`явлення його до примусового виконання неодноразово за власною ініціативою просив повернути його без виконання, що свідчить про його небажання як стягувача виконувати судове рішення. Вказані обставини підтверджують відсутність порушення прав [PERSON] оспорюваним договором дарування від 23.10.2023, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О.Л. за реєстровим № 1015, оскільки станом на дату його укладення [PERSON] не мав наміру та бажання стягнути з [PERSON] грошові кошти у сумі 399899,26 грн на підставі постанови Київського апеляційного суду від 26.01.2023 у справі № 752/23427/21, жодних виконавчих проваджень станом на 23.10.2023 щодо [PERSON] не існувало. Крім того, твердження позивача про те, що [PERSON] ухиляється від виконання грошового зобов`язання перед ним не відповідає дійсності та спростовується договором про мирне врегулювання спорів від 05.06.2024, укладеною між ним та відповідачами, в якому [PERSON] та [PERSON] погодилася на продаж квартири [ADDRESS] , а [PERSON] взяла на себе зобов`язання сплатити [PERSON] борг у сумі 500000,00 грн, в день продажу цієї квартири, а залишок боргу - через виконавчу службу. Факт укладення вказаного договору позивачем визнається, оскільки ним було направлено відповідачам повідомлення від 05.06.2025 про припинення дії цього договору. 21.06.2025 [PERSON] направила [PERSON] листа, в якому повідомила про свою готовність виконати свої зобов`язання та сплатити борг. 21.08.2025 [PERSON] знову подав виконавчий лист № 752/23427/21 від 09.01.2024 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 399899,26 грн до примусового виконання приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Шагану О.А. 22.08.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Шаганом О.А. відкрито виконавче провадження № 78922206 з примусового виконання виконавчого листа № 752/23427/21 від 09.01.2024 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 399899,26 грн. 08.09.2025 приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. виніс постанову про закінчення виконавчого провадження № 78922206 з примусового виконання виконавчого листа № 752/23427/21 від 09.01.2024 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 399899,26 грн на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «про виконавче провадження» у зв`язку з повним фактичним виконанням вимог виконавчого документа. Таким чином, у [PERSON] немає жодних грошових зобов`язань перед [PERSON] за постановою Київського апеляційного суду від 26.01.2023 у справі № 752/23427/21, що свідчить про безспірність та необґрунтованість позову. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору дарування. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed