Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

У червні 2025 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за Кредитним договором № 196480 від 11.06.2021 року в розмірі 13900,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що 11 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Займер» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 196480 відповідно до якого кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної карти. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, станом на момент подання позовної заяви, відповідач має заборгованість у розмірі 13900,00 грн. 17.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Зймер» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕШ ТУ ГОУ» укладено Договір факторингу № 01-17/02/2022 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Займер» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕШ ТУ ГОУ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 196480 від 11.06.2021 року. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕШ ТУ ГОУ» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 196480 від 11.06.2021 року. Оскільки позичальник не виконав взяті на себе зобов`язання, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія КЕШ ТУ ГОУ» було вимушено звернутися до суду з даним позовом для стягнення заборгованості в примусовому порядку. В судове засідання представник позивача не заявився, про час та місце судового засідання був повідомлений належний чином, раніше надав заяву відповідно до якої підтримав позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У судовому засіданні було встановлено, що 11 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Займер» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 196480 відповідно до якого кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної карти. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, станом на момент подання позовної заяви, відповідач має заборгованість у розмірі 13900,00 грн. 17.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Зймер» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕШ ТУ ГОУ» укладено Договір факторингу № 01-17/02/2022 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Займер» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕШ ТУ ГОУ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 196480 від 11.06.2021 року. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕШ ТУ ГОУ» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 196480 від 11.06.2021 року. Оскільки позичальник не виконав взяті на себе зобов`язання, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія КЕШ ТУ ГОУ» було вимушено звернутися до суду з даним позовом для стягнення заборгованості в примусовому порядку. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України(надалі по тексту ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст.525,526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки , встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 196480 від 11.06.2021 року в розмірі 13900,00 грн, яка складається з наступного: сума заборгованості по тілу кредиту - 3000,00грн.; сума заборгованості по несплаченим відсотків за користування кредитом - 10900,00 грн. Крім того, у поданій до суду заяві позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10500,00 грн. Згідно з п. 12 ч. 3 ст.2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналогічних висновків дійшла ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі №22/445/19. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03.10.2019 р. у справі №922/445/19). 29 грудня 2023 між адвокатом Пархомчук Сергієм Валерійовичем та ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» було укладено договір про надання правової допомоги. З огляду на приписи ЦПК України подані позивачем документи є належним документальним підтвердженням розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. З урахуванням складності даної справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що зазначена позивачем вартість та обсяг виконаної адвокатом роботи у розмірі 10500,00 грн. є завищеними та належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу пропорційності розподілу судових витрат. Суд вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу виходить з того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Отже, відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір. При цьому, вартість послуг зі збору та аналізу доказів, складання позовної заяви та подання її до суду, а також витрачений на вказані послуги час, є очевидно завищеними та такими, що не відповідають складності виконаних адвокатом робіт. Враховуючи викладене, з урахуванням складності справи, виконаної адвокатом роботи,

Outcome: approved