Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Позиції сторін ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» у червні 2025 звернулося до суду із указаним позовом мотивуючи вимоги тим, що 23.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 7818294 підписаний за допомогою одноразового ідентифікатора. Відповідно до договору відповідачу були перераховані кошти на картковий рахунок в сумі 8000 грн. Відповідач не виконав зобов`язання за договором. 27.11.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 27.11/24-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором про споживчий кредит № 7818294 від 23.04.2024, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] у розмірі 29520 грн, з яких: 8000 грн - заборгованість за тілом кредиту; 14400 грн - заборгованість за відсотками; заборгованість за пенею 7120 грн. Таким чином позивач наділений правом грошової вимоги до відповідача. Про відступлення права грошової вимоги позивач повідомив відповідача шляхом надсилання відповідного повідомлення на адресу зазначену у кредитному договорі. Також позивачем було вжито заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення досудової вимоги про сплату заборгованості за кредитним договором на адресу відповідача. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд стягнути із [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 7818294 від 23.04.2024 року у розмірі 29520 гривень, а також судовий збір у розмірі 2422,40 гривень та 6000,00 гривень витрат на правову допомогу. 20.10.2025 представник відповідача [PERSON] подав додаткові пояснення та вказав, що вважає вимоги позивача такими, що підлягають частковому задоволенню, оскільки кредитний договір укладений після внесення змін до ЗУ «Про споживче кредитування», а отже нараховані позивачем проценти підлягають перерахуванню. Також просив зменшити витрати на правничу допомогу. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 02.07.2025 року відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання призначено на 31.07.2025. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але надіслав заяву, у якій просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі. У зв`язку з першою неявкою відповідача протокольною ухвалою розгляд справи відкладено на 16.09.2025 року. Представник відповідача Сумцов Є.С. також подав заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача та заяву щодо розподілу судових витрат. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням частини 2 статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов частково обґрунтований і підлягає частковому задоволенню. Фактичні обставини справи встановлені судом та мотиви суду Судом установлено, що 23.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 7818294. Відповідно до вказаного договору відповідачу був наданий кредит у розмірі 8000,00 грн строком на 360 днів з періодичністю сплати процентів за користування кредитом кожні 30 днів зі зниженою процентною ставкою 1,38% на день та стандартною процентною ставкою 1,5%. Сторони погодили, що договір діє до моменту повного фактичного виконання зобов`язань (а.с. 13-21). Також, сторони погодили графік платежів, який є невід`ємною частиною договору (а.с. 21 зв.-22) та паспорт споживчого кредиту до договору №7818294 (а.с. 44-45). Зазначений договір був укладений між сторонами у формі електронного документа з відповідним електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора. Згідно пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно частини 1 статті 5\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення частини 1 статті 5\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (частини 1, 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до частини 1 статті 7\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». З урахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Статтею 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу статті 12\~ якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно статті 638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до статті 640\~ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно статті 642\~ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509\~ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Отже, зі змісту договору, вбачається, що у ньому визначені основні істотні умови, характерні для таких видів договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник [PERSON] погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання ним цього договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. На виконання договору ТОВ «Авентус Україна» надало позичальнику [PERSON] кошти у сумі 8000,00 грн (а.с. 82). Із виписки про рух коштів наданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вбачається, що [PERSON] користувався кредитними коштами, а саме: здійснював переказ коштів, оплачував послуги в інтернеті, придбував квитки, купував продукти харчування. 27 листопада 2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 27.11/24-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором про споживчий кредит № 7818294 від 23.04.2024, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] (а.с. 26-30). Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, враховуючи досліджені судом докази, а також установлені обставини та положення зазначених вище норм права, суд вважає доведеним, що ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов договору про споживчий кредит, який був укладений 23.04.2024 між [PERSON] та первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна». Всупереч умов кредитного договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, що створило заборгованість розмір якої, згідно розрахунку позивача складає суму у розмірі 29520 грн, з яких: 8000 грн - заборгованість за тілом кредиту; 14400 грн - заборгованість за відсотками; заборгованість за пенею 7120 грн (а.с. 47-51), яка у подальшому перерахована судом з урахуванням вимог ЗУ «Про споживче кредитування. Для врегулювання спору позивачем було вжито заходи шляхом направлення досудової вимоги про сплату заборгованості за кредитним договором на адресу відповідача (а.с. 41). Згідно статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно статей 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до статті 516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказів, які б спростовували установлені судом обставини на підставі доказів наданих стороною позивача, відповідачем не надано. Враховуючи установлені судом обставини та вимоги викладеного чинного законодавства, зважаючи на те, що відповідачем належним чином не виконано зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту, відсотками за надання кредиту підлягає частковому задоволенню. Разом з тим, не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором зважаючи на таке. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на даний час. Таким чином, нарахована позивачем пеня в розмірі 7120,00 грн підлягає списанню позивачем, як кредитодавцем. Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Судові витрати Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено в сумі 22400 грн, тобто на 75,88 %, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1838 грн 11 коп. (2422,40 грн.* 75,88 %) судового збору. Що стосується вимоги про стягнення 6000 грн витрат на правничу допомогу, то суд дійшов наступного висновку. Відповідно до частин 1, 4 статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (§80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (§95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №199/3939/18-ц. За інформацією про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 23.04.2024 на виконання умов договору № 7818294 про надання юридичних послуг було проведено: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС»; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи позивач; Формування додатків до позовної заяви (письмові докази); консультація щодо документів та доказів надання юридичних консультацій щодо правильності оформлення і подачі документів, оцінка їх сили у судовому процесі (а.с. 9). Суд критично оцінює співмірність розміру судових витрат, пов`язаних із наданням адвокатом вказаних вище послуг. Указаний спір належить до категорій малозначних справ, обсяг аналітичної й технічної роботи щодо підготовки позову незначний, позови товариства ФК «ДІДЖИ ФІНАНС» по стягненню кредитної заборгованості є типовими та масовими, відтак суд дійшов переконання, що розмір витрат на правничу допомогу є завищеним та необґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає зменшенню. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката. З огляду на викладене, визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги норми частини 4 статті 137 ЦПК України, характер спірних правовідносин, складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання робіт, значення справи для сторін, з урахуванням вимог розумності та справедливості, вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 3000,00 грн понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції. Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду є справедливим та обґрунтованим, співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат. З огляду на те, що, представником відповідача Сумцовим Є.С. подано заяву про розподіл судових витрат та стягнення 5000,00 грн правничої допомоги, суд зазначає таке. Представник відповідача [PERSON] у обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав: договір про надання правничої допомоги від 28.09.2025; додаток № 1 до договору про надання правничої допомоги від 28.09.2025; акт приймання-передачі наданих послуг № 1 до договору про надання правничої допомоги від 28.09.2025; квитанція на суму 5000,00грн. Указані докази підтверджують факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 5000,00 грн. Дослідивши надані представником відповідача докази понесених витрат на професійну правничу допомогу суд вважає, що заявлений представником позивача розмір витрат на правничу допомогу є завищеним зважаючи на таке. Суд вважає, що вартість послуг адвоката у даній справі є завищеною, оскільки крім складання додаткових пояснень, представник відповідача не перебував у судових засіданнях, тому зважаючи на обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських послуг, а також розумності їхнього розміру, щодо розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідача [PERSON] до суми 2000,00 грн. Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду є справедливим та обґрунтованим, співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат. Відтак заявлені представником відповідача вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу підлягають задоволенню частково. З огляду на викладене, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 4838 грн 11 коп. понесених і документально підтверджених судових витрат, як складаються із судового збору (1838 грн 11 коп.) та витрат, пов`язаних з розглядом справи (3000 грн). Також на користь відповідача необхідно стягнути з позивача витрати на правничу допомогу у сумі 2000,00 грн.

Outcome: partial