Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

У липні\~2025\~року позивач\~звернувся до\~суду з\~позовною заявою\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором,\~в якій\~просив стягнути\~з відповідача\~на користь\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«ФК Кеш\~Ту Гоу»\~заборгованість за Кредитним договором № 108983 від 28.01.2020 року в сумі 9 040,00 грн., яка складається з наступного: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 2000,00 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 7040,00 грн. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та, враховуючи подану до суду 09.09.2025 року заяву про розподіл судових витрат, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10\~500 грн. Позовна заява\~мотивована тим,\~що 28.10.2021 року між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» укладено договір факторингу №01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 28.10.2021 року до договору факторингу №01-28/10/2021, ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» набуло права грошової вимоги, зокрема, до [PERSON] . 28.01.2020\~року між\~ТОВ «Займер»\~та [PERSON] \~укладено кредитний\~договір №\~108983\~про надання\~фінансового кредиту\~який відтворений\~шляхом використання\~позичальником одноразового\~ідентифікатора (електронного\~підпису)\~і був\~надісланий на\~номер мобільного\~телефону відповідача.\~Підписуючи договір\~Відповідач підтвердив,\~що він\~ознайомився з\~усіма умовами,\~повністю розуміє,\~погоджується і\~зобов`язується\~неухильно їх\~дотримуватися. Відповідно до\~п.\~1.1\~Кредитного договору,\~Товариство надає\~Клієнту фінансовий\~кредит в\~гривні на\~умовах строковості,\~зворотності,\~платності,\~а Клієнт\~зобов`язується\~повернути кредит,\~сплатити проценти\~за користування\~кредитом та\~виконати інші\~обов`язки,\~передбачені Договором\~на наступних\~умовах:\~Сума виданого\~кредиту:\~2000,00\~гривень;\~Дата надання\~кредиту:\~28.01.2020\~року Строк\~кредиту :14\~днів;\~Валюта кредиту:\~UAH;\~Стандартна процентна\~ставка \~2\~%\~в день\~або 730\~%\~річних. На виконання\~вимог п.\~1.4.\~кредитного договору\~Відповідачем були\~зазначені реквізити\~платіжної банківської\~карти №\~ [NUMBER] \~для перерахування\~кредитних коштів\~(ч.\~7\~кредитного договору).\~На підтвердження\~виконання Товариством\~п.\~1.4\~Кредитного договору,\~позивач надає\~інформаційну довідку,\~відповідно до\~якої 28.01.2020\~року на\~картковий рахунок\~Відповідача було\~перераховано кредитні\~кошти в\~сумі 2000,00\~грн.\~за реквізитами\~платіжної картки\~№ [NUMBER] ,\~що являється\~доказом видачі\~кредитних коштів. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 16.04.2025 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 9040,00 грн., яка складається з: Прострочена заборгованість за сумою кредиту - 2000,00 гривень; Прострочена заборгованість за процентами - 7040,00 грн. Позивач неодноразово звертався до Відповідача з проханням погасити наявну кредитну заборгованість. Однак всі звернення та вимоги Позивача щодо добровільного погашення заборгованості за Кредитним договором Позичальником задоволені не були, сума боргу за Кредитним договором на момент звернення до суду із цією позовною заявою залишається непогашеною, у зв`язку із чим Позивач змушений звертатися до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 11 серпня 2025 року прийнято справу до свого провадження та відкрито спрощене позовне провадження, справа розглянута без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 11.08.2025 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками. З урахуванням вимог ст.ст.19,274,276,277 ЦПК України, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; особи, які беруть участь у справі, не викликались. Відповідач у встановлений судом строк не надала суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що 28.01.2020 року між ТОВ «Займер» та [PERSON] було укладено кредитний договір №108983, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) KL6228 і був надісланий на її мобільний номер телефону. Підписуючи договір відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися (а.с.14-15). Згідно з умовами кредитного договору, відповідач отримала кредитні кошти в розмірі 2000,00 грн. зі строком кредитування на 14 днів тобто до 10.02.2020 року; стандартна процентна ставка\~2 % в день або 730% річних, які були перераховані на реквізити платіжної банківської карти відповідача № [NUMBER] . У якості додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту №108983 від 28.01.2020 року, сторонами погоджено графік розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту (а.с.16) Отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» №59/06 від 17.06.2025 року, з якої вбачається, що 28.01.2020 року о 19:08 год. на банківську карту № [NUMBER] було перераховано грошові кошти в сумі 2000 грн. за описом видача кредиту №108983 (а.с.26). Відповідно до п.1.3. договору, за користування кредитом клієнт сплачує товариству 730% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2% (процентів) на добу. Тип процентної ставки\~фіксована. Згідно п.2.3 кредитного договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому, проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Отже, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування та відповідач погодилась з ними шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 28.10.2021 року між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» укладено договір факторингу №01-28/10/2021 відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників (а.с.17-20). Відповідно до витягу з реєстру боржників від 28.10.2021 року до договору факторингу №01-28/10/2021, ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №108983 від 28.01.2020 року на загальну суму 9040 грн., з яких: 2000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7040 грн. заборгованість по нарахованим відсоткам (а.с.9). Вказаний витяг є оформлений у відповідності до чинного законодавства та належним чином засвідчений. З виписки з особового рахунка за кредитним договором № 108983 вбачається, що відповідач станом на 16.04.2025 року має заборгованість за кредитним договором в розмірі 9040 грн., з яких: 2000 грн.\~прострочена заборгованість за сумою кредиту та 7040 грн.\~прострочена заборгованість за процентами (а.с.8). При укладенні договору про надання кредиту, відповідачем було зазначено рахунок позичальника на який було перераховано кошти, що не заперечувалось стороною відповідача. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу», ні на рахунки попереднього кредитора. Умовами укладеного договору, передбачено умови та строки нарахування відсотків, а саме позичальник зобов`язується повернути грошові кошти, сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Таким чином, сторони узгодили розмір кредитів (позики), грошову одиницю, в якій надано кошти, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі\~відповідача для укладення договору, на таких умовах шляхом підписання\~договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору №108983 від 28.01.2020 року, відповідачу надався кредит в сумі 2000 грн. строком на 14 днів. Сторони погодили наступну процентну ставку за користування позикою: 2% на добу,\~фіксована процентна ставка\~сукупна\~вартість позики\~становить 2560 гривень відповідно до\~додатку до договору. Будь-яких доказів того, що відповідач повернув кредит та нараховані відсотки у строк, передбачений договорами, матеріали справи не містять, що і не заперечується стороною відповідача. За змістом\~статті 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема: договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4\~статті 203 ЦК України). Відповідно до\~статті 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до\~статті 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1\~статті 627 ЦК України). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2\~статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі\~205,\~207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію»\~(далі - Закон). Згідно із пунктом 6 частини 1\~статті 3 Закону\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону). Відповідно до частини 3\~статті 11 Закону\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону). Згідно із частиною 6\~статті 11 Закону\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини 8\~статті 11 Закону\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону\~визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно із\~статтею 64 ЦПК України, докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами. Статтею 512 ЦК України\~визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до\~статті 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі\~статтею 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За приписами частини першої\~статті 517 ЦК України\~первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1\~ст. 519 ЦК України). Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися\~законом\~і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. З огляду на зазначене, з урахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку про укладення та підписання відповідачем за допомогою одноразового паролю - ідентифікатора кредитного договору з відповідною фінансовою установою, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів, та наявності у нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаним кредитним договорам за договорами відступлення прав вимоги. Вказаний кредитний договір укладений між відповідачем та\~ТОВ «Займер» містить суму основного зобов`язання, відсотки за користування кредитними коштами, строки їх повернення та нарахування. Відповідачем\~не спростовувався факт укладення згаданого договору та отримання коштів, які у ньому зазначені. Враховуючи те, що за умовами зазначеного договору відповідач отримала кредитні кошти та користувалася ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів, всупереч ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~не надала, відтак, заборгованість за основним боргом в розмірі 2000 гривень на підставі зазначеного договору підлягає стягненню з\~відповідача на користь позивача, який набув за договором факторингу право вимоги до відповідача, а відтак, позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами в розмірі\~7040 гривень. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 висловила думку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пеню, застосовувати штрафні санкції, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2\~ст. 1050 ЦК України. Встановлено, що згідно з пунктами 1.1, 1.2. кредитного договору № 108983 від 28.01.2020 року відповідач отримала кредит в сумі 2000 грн., строком на 14 днів, тобто до\~10.02.2020 року. Доказів про пролонгацію даного договору матеріали справи не містять. Процента ставка за користування кредитом становить 730% річних, або 2% на добу ( п.1.3 Договору). З огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору позики є безпідставним, тому проценти за користування кредитними коштами за кредитним договором розраховуються до\~02.06.2020 року. У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02.10.2020 № 911/19/19, Верховний Суд зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань,які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Суд\~бере до уваги строки кредитування, розміри відсотків, визначені в кредитному договорі та провівши розрахунок розміру відсотків за користування кредитними коштами, дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за відсотками за договором\~№\~108983 від\~28 січня 2020 року в розмірі\~560 гривень = (2000 грн*2%* 14 днів). Тобто заборгованість відповідача перед позивачем становить 2560 гривень, що становить 2000 гривень\~тіло кредиту та 560 гривень відсотки за користування кредитними коштами. Крім того, у поданій до суду 09.09.2025 року заяві за вх№28844 позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10\~500 грн. Згідно з п. 12 ч. 3 ст.\~2\~ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Відповідно до ч. 1\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналогічних висновків дійшла ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі №22/445/19. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03.10.2019 р. у справі №922/445/19). 29 грудня 2023 між адвокатом Пархомчук Сергієм Валерійовичем та ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» було укладено договір про надання правової допомоги (а.с.11-12) та 27 грудня 2024 року між сторонами укладено Додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 року (а.с.13), якою продовжено строк дії договору до 31 грудня 2025 року. Згідно Акту про отримання правової допомоги від 22.08.2025 року, адвокат Пархомчук С.В. надав, а ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» прийняло правову допомогу щодо стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором №108983 від 28.01.2020 року (а.с.45). Витрачений час на підготовку склав у загальному 5 годин, загальна сума 10\~500 грн. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» сплатило на рахунок адвоката Пархомчук С.В. 10\~500 грн. в якості оплати за правничу допомогу згідно рахунку 22.08.2025-37 від 22.08.2025 року до договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 року (а.с.49). Окрім того до заяви позивачем долучено і рахунок 22.08.2025-37 від 22.08.2025 року на загальну суму 10\~500 грн (а.с.50). З огляду на приписи\~ЦПК України подані позивачем документи є належним документальним підтвердженням розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. Частинами першою та другою\~статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~передбачено порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (пункт 131 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21(провадження №12-14гс22)). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19). Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами\~статті 30 Закону №5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу (пункти 133-134 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року №922/1964/21 (провадження №12-14гс22)). У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (пункт 147 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року №922/1964/21 (провадження №12-14гс22). У разі недотримання вимог частини четвертої\~ст. 137 ЦПК України\~суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України). Зазначене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, наведеною у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року по справі №596/2305/18. Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката у зв`язку з їх неспівмірністю від [PERSON] до суду не надходило. За наведених обставин суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу та вважає за доцільне стягнути із відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2973,45 гривень. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у вигляді сплаченого судового збору, судом враховано наступне. Позивач надає суду платіжну інструкцію №39265 від 05.06.2025 року, зі змісту якої вбачається, що ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» здійснило платіж у розмірі 2\~422,40 грн. із призначенням платежу «… Судовий збір, за позовом ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» до [PERSON] про стягн.боргу» (а.с.30). Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, судові витрати у межах сплаченого судового збору підлягають стягненню з відповідача у розмірі пропорційно задоволених позовних вимог, що складає 685,98 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial