Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ\~ТУ ГОУ»\~ звернулося в Канівський міськрайонний суд Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.08.2020 між ТОВ «ЗАЙМЕР», правонаступником якого є позивач, та відповідачем було укладено договір №143859 про надання фінансового кредиту, відповідно до умов якого відповідачу було перераховано на підставі платіжного документу кредитні кошти на картковий рахунок у розмірі 2000 грн., зі строком користування до 09.09.2020. Первісний кредитор зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. Відповідач ухиляється від сплати своєї заборгованості, а позивач набув право вимоги до відповідача по вказаним кредитним договорам, тому позивач, для захисту своїх прав, звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 6320,00 грн, а також судові витрати. Ухвалою судді від 28.08.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб, які беруть участь у справі. Відповідач належним чином повідомлялася про розгляд справи, на адресу зареєстрованого місця її проживання було направлено ухвалу про відкриття провадження, відзив на позов не подано. Суд, вивчивши матеріали справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступних висновків. Згідно ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи вбачається, що між [PERSON] та ТОВ «ЗАЙМЕР було укладено Договір про надання фінансового кредиту №143859 від 11.08.2020, сума кредиту 2000,00 грн. Пунктом 1.2 Договору встановлено строк надання кредиту - 30 день, кредит повинен був повернутий до 09.09.2020. Згідно п. 1.3 укладеного Договору за користування кредитом Клієнт сплачує товариству 730 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2 % (процентів) на добу. На виконання вимог п. 1.4 кредитного договору відповідачем були зазначені реквізити платіжної банківської карти для перерахування кредитних коштів (електронні докази). Факт отримання коштів позичальником підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн», відповідно до якої 11.08.2020 о 11:24 год. було перераховано кредитні кошти в сумі 2000 грн за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , призначення переказу: видача кредиту №143859 (а.с.29). Довідкою ТОВ «ЗАЙМЕР» підтверджено ідентифікацію відповідача при укладенні договору №143859 від 11.08.2020, акцепт договору позичальником здійснювалося в інформаційно-телекомунікативній системі, одноразовий ідентифікатор: СL5779. 17.02.2022 між ТОВ «ЗАЙМЕР" та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 01-17/02/2022 відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР" відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників (а.с.18-21). Відповідно до реєстру боржників від 17.02.2022 до вище вказаного договору факторингу, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] загальна сума заборгованості становить 6320,00 грн., яка складається з: - 2000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 4320,00 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.10). Розмір заборгованості підтверджується наданою випискою з особового рахунку за кредитним договором №143859 за період з 11.08.2020 по 16.04.2025 (а.с.9). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1\~ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір про надання споживчого кредиту та додатки до нього містять персональні дані відповідача, зокрема його паспортні дані, номер картки платника податків, номер мобільного телефону, а також номер банківського рахунку, на який було перераховано кошти. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронного правочину є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19. Таким чином, суд дійшов висновку, що стороною відповідача не спростовано обставини щодо факту укладення відповідачем зі сторони позичальника кредитного договору, факту належності їй платіжної картки, номер якої вказано у договорі, та факту отримання ним в межах договору кредитних коштів в розмірі 2000 грн від ТОВ «ЗАЙМЕР». Згідно з\~ст. 1082 ЦК України,\~\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Таким чином, позивач як новий кредитор набув права вимоги за вказаними договорами на підставі договорів про відступлення права вимоги. Згідно\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до статей\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, повинен сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з умовами Договору позики позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Первісний кредитор зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. У порушення умов договору та закону відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, а тому у останньої виникла заборгованість. Разом з тим, щодо розміру заборгованості, яка підлягає до стягнення, суд зазначає наступне. Згідно договору про надання фінансового кредиту №143859 від 11.8.2020 та Додатку №1 до нього вбачається, що сторони погодили строк дії позики у 30 днів, тобто до 09.09.2020. Розмір наданого відповідачу кредиту склав 2000,00 грн. Тому суд вважає обґрунтованими доводи позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 143859 в частині боргу за сумою позики в розмірі 2000,00 грн. При цьому розмір заборгованості за відсотками в сумі 4320,00 грн позивачем в повній мірі не доведено. Згідно умов договору розмір боргу за процентами за 30 днів користування становить 1200,00 грн., що також відповідає графіку розрахунків та орієнтовній сукупній вартості кредиту (а.с.17). Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Такий висновок міститься у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018, справа № 444/9519/12. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне застосувати вказаний правовий висновок Верховного Суду і до правовідносин, що склались по даній справі. Відповідно до ст.\~12\~ч. 3,\~4, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, отримання коштів, відповідачем суду не надано. За вказаних обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими та підтверджені належними та допустимим доказами, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3200,00 грн., яка складається з: - 2000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; -1200,00 грн. - заборгованість за відсотками. Відповідно до ч.1ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 2422,40 грн. (а.с.1), а також витрати на правничу допомогу у розмірі 10500,00 грн (а.с.12-14, 69, 73,74). Оскільки вимоги позивача задоволено частково, а саме на 50,63%, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1226,46 грн. судового збору та 5316,15 грн. витрат на правничу допомогу.

Outcome: partial