Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

До Онуфріївського районного суду Кіровоградської області з позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 17.03.2025-100001305 від 17.03.2025 у розмірі 44463, 60 гривень та стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 2422, 40 гривень. Заяву мотивує\~тим,\~що ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 17.03.2025 р. уклали кредитний договір (оферти) № 17.03.2025-100001305. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі - 18000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 17.03.2025, строком на 98 днів. Відповідно до умов кредитного договору № 17.03.2025-100001305 від 17.03.2025 р позичальнику надається кредит на наступних умовах : \~ \~ \~ \~1) Дата надання/видачі кредиту - 17/03/2025; 2) Сума кредиту: 18000 грн. 00 коп.; 3) Строк, на який надається кредит - 98 днів з дати його надання; 3) Дата повернення (виплати) кредиту - 22.06.2025; 4) Продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування/строку виплати кредиту/ строку договору не передбачена. У позичальника\~відсутнє право\~ініціювати укладення\~додаткового договору\~для продовження\~строку кредитування\~та/абостроку виплати кредиту та/або строку договору, установлених договором. Пунктом 3.2. встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Позичальник зобов`язується не використовувати кредит для участі в азартних іграх та не перераховувати кредит на рахунки організаторів азартних ігор. Відповідно до п. 4.1. кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-49ХХ-ХХХХ-3893. Згідно п. 4.3.договору днем надання кредиту вважається: списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту/сплати платежу - день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця. У випадку, якщо дата ініціювання платіжної операції з надання кредиту не співпадає з датою завершення цієї платіжної операції з надання кредиту, днем/датою надання кредиту є дата ініціювання цієї платіжної операції, якщо платіжна операція була завершена (навіть у випадку її завершення в пізнішу дату). Неможливість завершення ініційованої кредитодавцем платіжної операції з надання кредиту не з вини кредитодавця є скасувальною обставиною та призводить до припинення прав і обов`язків сторін за даним договором, включаючи обов`язок кредитодавця з надання кредиту. Неможливість видачі кредиту готівкою у зв`язку з нез`явленням позичальника для її отримання у дату надання/видачі кредиту, зазначену в заявці, є скасувальною обставиною та призводить до припинення прав і обов`язків сторін за даним договором, включаючи обов`язок кредитодавця з надання кредиту. У випадку настання вказаних скасувальних обставин даний договір є розірваним та припиненим з дати надання/видачі кредиту, зазначеної в заявці. У випадку перерахування коштів позичальником на поточний рахунок кредитодавця, позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку сплати платежу. Відповідно до заявки, що є невід`ємною частиною кредитного договору, проценти (економічна сутність - плата за користування кредитом) розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту (включаючи всі Транші) (залишку від всієї суми кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку. Отже, обрахування загальних витрат за споживчим кредитом базуються на припущені, що позичальник буде виконувати свої зобов`язання належним чином, а саме згідно графіку платежів, наведених у заявці кредитного договору. У випадку належного виконання кожного окремого зобов`язання згідно графіку платежів кошти погашали б вимоги позивача у відповідності до частині 1 статті 534 ЦК України, таким чином було б погашено першочергово комісію та проценти, а решта коштів погасила б базу розрахунку. У випадку належного виконання зобов`язання проценти наступного чергового періоду були б обраховані враховуючи зменшену базу розрахунку. Згідно пункту 9.1. договору у разі несплати кредиту та/або процентів та/або комісії у встановлені договором терміни/строки, сума зобов`язань по погашенню кредиту та/ або процентів та/або комісії з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою, крім випадків, встановлених договором. У разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту та/або несплати нарахованих процентів та/або комісії до позичальника може бути застосована неустойка згідно п.7.6. кредитного договору. Також позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України на вимогу кредитодавця зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми (база розрахунку) у розмірі, встановленому у Заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору. Відповідно до договору від 17.03.2025 та квитанції про перерахунок коштів кредитодавцем надано позичальнику кредит у розмірі 18000 грн. на строк зазначений в умовах кредитного договору, [PERSON] 17.03.2025 отримав кредитні кошти у розмірі 18000 грн. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконано в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на момент пред`явлення позову утворилась заборгованість у розмірі 44 463, 60 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 18000 грн., по процентам в розмірі 17463, 60 грн., по неустойці за кожен день невиконання/ неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, у розмірі 9 000, 00 гри. чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». На підставі змін, за договорами укладеними з 24.01.2024 року, кредиторам дозволено здійснювати нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання зобов`язань. Кредитний договір з відповідачем був укладений 17.03.2025 року, тобто після набуття чинності змін до ЗУ "Про споживче кредитування", а тому вимога позивача про стягнення неустойки є правомірною, з огляду також на те, що нормами ЦК України врегульовано загальне питання про звільнення від сплати неустойки позичальників при отримані кредиту (позики), в той час як ЗУ "Про споживче кредитування" є спеціальною нормою, яка регулює питання щодо загальних правових та організаційних засад споживчого кредитування. Відповідно до умов кредитного договору, з відповідачем був укладений саме споживчий кредитний договір, тобто у кредит були отримані гроші для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. а тому в цьому випадку мають застосовуватись саме норми ЗУ "Про споживче кредитування". Зважаючи на викладене, неустойка за прострочення відповідачем виконання зобов`язання є правомірною та підлягає стягненню. Оскільки ТОВ «Споживчий центр» не є банківською установою, а має статус фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, зокрема надання кредитів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, тому не може надати первинні банківські документи, а відтак наданий суду позивачем розрахунок є належним та допустимим доказом заборгованості та її розміру у справі. Крім того, будь-яких претензій щодо невиконання позивачем свого обов`язку по наданню коштів протягом дії договору відповідач не заявляв. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Позичальником документи, що складають кредитний договір, підписувались за допомогою одноразового ідентифікатора, який було надіслано у смс-повідомленні на номер, вказаний останнім, як фінансовий - 0989081106. Отже, позичальник [PERSON] , використовуючи електронний підпис одноразовим ідентифікатором, 17.03.2025 року підписав пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 18000 грн., а отже акцептовано умови договору. Кожна сторінка договору була підписана вищезазначеним ідентифікатором. Таким чином, вказаний договір підписано електронним підписом, використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. Видача кредитних коштів відповідачу підтверджується квитанції про перерахунок коштів від 17.03.2025 р., яка є первинним платіжним документом у розумінні Закону України «Про платіжні послуги», а відтак - належним та допустимим доказом видачі коштів відповідачу. Таким чином, кредитодавцем було перераховано кошти на картковий рахунок відповідача, номер якого зазначено ним у кредитному договорі (заявці), за допомогою інтернет еквайрингу, що підтверджується квитанцією про перерахування коштів, чим позивач виконав свої зобов`язання за договором своєчасно та в повному обсязі. \~ \~ \~ \~На підставі вищевикладеного просять суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 22.09.2025 року відкрито спрощене позовне провадження та справу призначено до розгляду по суті. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце дату і час розгляду справи повідомлений належним чином. В позовній заяві позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити та просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзиву на позовну заяву не подавав та клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України не здійснювалося. На підставі ст.\~280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Встановлено, що ТОВ «Універсальні платіжні рішення» листом вих. № 107-1508 від 15.08.2025 року повідомило ТОВ «Споживчий центр», про те що між даними підприємствами укладеного договір на переказ коштів ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024 /а.с. 17-21/ та відповідно до даного договору 17.03.2025 року об 14 год. 01 хв. 27 сек. на картковий рахунок № [NUMBER] перераховані кошти в розмірі 18000 гривень, транзакція № 683021645 переказ виконаний згідно договору кредиту № 17.03.2025-100001305 /а.с. 12/. Відповідно до довідки розрахунку станом на 22.06.2025 року, [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «Споживчий центр» за кредитним договором № 17.03.2025-100001305 від 17.03.2025 року в сумі 44463, 60 гривень, з яких: основного боргу 18000 гривень; проценти 17463,60 гривень; неустойка 9000 гривень /а.с. 13/. \~ \~ \~ \~Після ознайомлення з пропозицією про укладення кредитного договору (кредитної лінії) оферта, про що свідчить електронний підпис позичальника одноразовим ідентифікатором [PERSON] в електронному вигляді уклав з ТОВ «Споживчий центр» заявку кредитного договору № 17.03.2025-100001305 від 17.03.2025 року, у відповідності з якою, позичальнику надались кошти в розмірі 18000 гривень, строком кредитування 98 днів здати його надання, тобто датою повернення є 22.06.2025 року, денною процентною ставкою 0,99 % за один день, графіком платежів та паспортом споживчого кредиту. Даний договір підписувався в письмовій електронній формі та акцептувався електронним підписом [PERSON] одноразовим ідентифікатором /а.с. 22-30/. \~ \~ \~ \~Як визначено ч. 1 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.\~1048\~ЦК\~України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За ст.\~1049\~ЦК\~України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, відповідно до ст. 629 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Звертаючись до\~суду із\~позовом,\~ТОВ «Споживчий\~кредит» просило\~стягнути із\~відповідача за\~кредитним договором\~зокрема і\~штрафні санкції\~у вигляді\~неустойки в\~розмірі 9000\~гривень,\~зазначаючи, що «Законом України № 3498-IX від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» були внесені зміни до ЗУ "Про споживче кредитування", зокрема до Прикінцевих та Перехідних положень. Проте суд зазначає, що 15 березня 2022 року був прийнятий\~Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", що набрав чинності 17 березня 2022 року. Цим Законом розділ "Прикінцеві та перехідні положення"\~ЦК України\~доповнено пунктом 18 такого змісту: "18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем),\~позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу,\~а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Верховний Суд розглядав питання застосування пункту 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~у подібних правовідносинах (постанова від 31 січня 2024 року у справі № 183/7850/22 (провадження № 61-14740св23)) і зробив такі висновки: "Законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2\~статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. При ухваленні рішення у справі суд враховує також аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування норми пункту 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~у подібних правовідносинах, що викладені у постановах від 07 серпня 2024 року у справі № 759/7103/23 (провадження № 61-5216св24),\~\~від 13 березня 2024 року у справі № 350/711/22 (провадження № 61-9733св23).\~\~У цих справах Верховний Суд вирішував питання щодо застосування положень пункту 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~до правовідносин, що виникли між фізичними особами про стягнення боргу за договором позики. Суд зазначає, що оскільки ця норма\~стосується всіх фізичних осіб, які є позичальниками за кредитними (позиковими) договорами з банками або іншими кредитодавцями (позикодавцями). Підсумовуючи викладене, суд наголошує, що з огляду на дію спеціальної норми\~Перехідних положень ЦК України, яка звільняє позичальників за договором позики від відповідальності за прострочення виконання грошових зобов`язань під час воєнного стану, позикодавець не може вимагати стягнення з позичальника додаткових коштів у виді неустойки (штрафи, пені), інфляційних втрат, та 3% річних за період прострочення, що припав на період дії воєнного стану, тобто за період з 24 лютого 2022 року та протягом 30 днів після його закінчення. Отже, кредитний договір був укладений 17.03.2025 року, а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. У зв`язку з цим позовні вимоги в частині стягнення неустойки задоволенню не підлягають. На підстави вище викладеного суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» за кредитним договором № 17.03.2025-100001305 від 17.03.2025 року заборгованість за тілом кредиту в розмірі 18000 грн., заборгованість за процентами 17463, 60 грн., що в загальній сумі становить 35463, 60 гривень. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що суд задовольнив позовні вимоги частково, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача розмірі 1932,11 гривень судових витрат зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial