Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що 10.12.2021 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 22035000552359, відповідно до умов якого останній отримав у кредит грошові кошти у розмірі 37200,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 0,001% річних на строкову заборгованість та 56,0% річних на прострочену заборгованість строком на 24 місяці з кінцевою датою повернення кредитних коштів 10.12.2023, а також зі сплатою комісії у відсотках, передбачених умовами договору. 28.03.2024 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу №28/03/24, відповідно до умов якого Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Факторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами відповідно до реєстру боржників згідно додатку 1. Відповідно до Витягу з реєстру боржників (Додаток 1) до Договору факторингу № 28/03/24 від 28.03.2024, ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 70376,75 грн., з яких: 35408,06 грн. заборгованість по тілу кредиту; 0,69 грн. заборгованість по відсотках; 34968,00 грн. заборгованість по комісії. Позивач зазначає, що в разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «Цикл Фінанс» та зараховані на погашення існуючої заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 28.03.2024 позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. У зв`язку з цим, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 22035000552359 у розмірі 70376,75 грн., а також сплачений позивачем судовий збір та витрати на правову допомогу. Згідно правил ч. 6\~ст. 19 ЦПК України\~зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог\~ст. 274 ЦПК України\~справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 24.06.2025 було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомленням та участю сторін. Представник позивача Кеню Д.В.. в судове засідання не з`явився. Однак, у позовній заяві просить суд провести розгляд даної справи за відсутності представника позивача, у разі неявки відповідача, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] повторно не з`явилась в судове засідання без поважних причин. Про час та місце розгляду справи відповідач була сповіщена належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями наявними у матеріалах справи (відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК). Відзив у визначений судом строк відповідач не подала, а тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справу за відсутності відповідача, згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалити заочне рішення. Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Згідно з частиною першою\~статті 1 ЦК України\~цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у\~статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої\~статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої\~статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Згідно приписів ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зокрема, одним із різновидів договорів є кредитний договір. Згідно приписів ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. По справі встановлено, що\~10.12.2021 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 22035000552359, відповідно до умов якого останній отримав у кредит грошові кошти у розмірі 37200,00 грн., сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 0,001% річних на строкову заборгованість та 56,0% річних на прострочену заборгованість строком на 24 місяці з кінцевою датою повернення кредитних коштів 10.12.2023, а також зі сплатою комісії у відсотках, передбачених умовами договору, що підтвердження наявною в матеріалах справи копією вказаного договору. Суд зазначає, що вказаний договір було підписано власноручним підписом відповідача [PERSON] . Пунктом 1 Кредитного договору передбачена щомісячна сплата комісії за обслуговування Кредиту у наступному розмірі: з 10.07.2022 по 09.01.2023 5,5% від Суми Кредиту; з 10.01.2023 по 09.07.2023 4% від Суми Кредиту; з 10.07.2023 по 10.12.2023 2,25% від Суми Кредиту. Окрім того, п. 4 Кредитного договору передбачений Графік платежів/розрахунок загальної вартості кредиту для Клієнта та реальної річної ставки за цим договором, де чітко передбачена та узгоджена сторонами сума щомісячних платежів. За умовами Кредитного договору, сторони уклали кредитний договір, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро» із змінами і доповненнями, затвердженими відповідним рішенням комітету з бізнесу фізичних осіб Банку та розміщені на сайті:\~www.creditdnapr.com.ua, та індивідуальної частини, якою є цей Кредитний договір, підписанням якого клієнт приєднується до кредитного договору в цілому. З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що відповідач [PERSON] була належним чином повідомлена про всі умови кредитування, а саме: сукупну вартість кредиту, сплату відсотків та інших платежів, а також умови повернення кредитних коштів. 28.03.2024 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу №28/03/24, відповідно до умов якого Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Факторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами відповідно до реєстру боржників згідно додатку 1. Відповідно до Витягу з реєстру боржників (Додаток 1) до Договору факторингу № 28/03/24 від 28.03.2024, ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 70376,75 грн., з яких: 35408,06 грн. заборгованість по тілу кредиту; 0,69 грн. заборгованість по відсотках; 34968,00 грн. заборгованість по комісії. Даний факт підтверджується наявним у матеріалах справи Договором факторингу № 28/03/24 від 28.03.2024 та додатками до нього. Згідно приписів ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять право первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлене договором або законом. Таким чином, ТОВ «Цикл Фінанс» набувши статусу нового кредитора у Кредитному договорі\~№ 22035000552359 від 10.12.2021\~отримало право пред`явлення вимоги до [PERSON] про погашення наявної в нього заборгованості за вказаним договором. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до приписів ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] взятого на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед новим кредитором ТОВ «Цикл Фінанс» у розмірі 70376,75 грн., з яких: 35408,06 грн. заборгованість по тілу кредиту; 0,69 грн. заборгованість по відсотках; 34968,00 грн. заборгованість по комісії. Даний факт підтверджується наявним у матеріалах справи Розрахунком заборгованості та копією Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору факторингу № 28/03/24 від 28.03.2024. Вказаний розрахунок заборгованості відповідачем спростовано не було. Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За відсутності доказів, які б спростовували подані позивачем розрахунки заборгованості за вищевказаним договором, суд не має підстав піддавати їх сумніву. Так як своїх зобов`язань за договором позики [PERSON] добровільно не виконує належним чином, але як боржник вона не звільняється від відповідальності за неможливість виконання нею грошового зобов`язання, то у позивача обґрунтовано виникло право вимагати від боржника повернення коштів отриманих у кредит, а також процентів за користування кредитом\~та комісії. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку,\~встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно приписів ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Нормою ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи зі встановлених, на підставі належним чином оцінених доказів, обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд дійшов висновку про доведеність позивачем викладених в позові обставин належними, достовірними та допустимими доказами, які в своїй сукупності є достатніми для задоволені позовних вимог в повному обсязі та захисту порушеного права позивача в судовому порядку. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно приписів п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Суд констатує, що в матеріалах справи наявний Договір про надання правової допомоги № 43453613 від 02.01.2025, укладений між ТОВ «Цикл Фінанс» та адвокатом Кеню Д.В. та Додаткова угода № 22035000552359 від 03.06.2025. Згідно Акту про підтвердження факту надання правової допомоги від 03.06.2025 та Детального опису наданих робіт, вартість послуг правової допомоги складає 5000,00 грн. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що із [PERSON] підлягає стягненню сума кредитної заборгованості в розмірі 70376,75 грн., а також сплачений позивачем судовий збір та витрати на правову допомогу. На підставі наведеного,

Outcome: approved