Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» через свого представника Маслюженка Миколу Павловича звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.11.2021 між Акціонерним Товариством «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір № 1/4237497 викладений у паперовій формі та підписаний сторонами власноручним підписом. За умовами укладеного договору відповідач отримала грошові кошти в розмірі 9\~080 грн на строк із 30.11.2021 до 29.11.2026 (включно) із щомісячною сплатою процентів за користування кредитом з фіксованою ставкою у розмірі 15 % річних, а також щомісячною сплатою комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,85 % від суми кредиту. Після укладання кредитного договору банк свої зобов`язання виконав і зарахував на банківський поточний рахунок відповідача грошові кошти в сумі 9 080 грн, що підтверджується відповідною випискою з банківського рахунку відповідача. Водночас [PERSON] свої зобов`язання з повернення суми кредиту, оплати нарахованих процентів та комісії виконала частково. У зв`язку з несплатою відповідачем чергового платежу по кредиту протягом 30 днів, позивачем 21.06.2024 на адресу [PERSON] було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту, нарахованих процентів та/або нарахованих комісій, штрафів та пені протягом 30 календарних днів з моменту отримання вимоги банку. 18.01.2024 Акціонерне Товариство «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» уклали договір про відступлення права вимоги № 1-2024, за яким ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 1/4237497 від 30.11.2021. На підставі укладеного 22.02.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал» договору про відступлення права вимоги № 2-2024 позивач у справі набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 1/4237497 від 30.11.2021 на загальну суму 10 467,54 грн, з яких: 6 093,33 грн строкова заборгованість за тілом кредиту; 1 306,91 грн прострочена заборгованість за тілом кредиту; 64,75 грн заборгованість за нарахованими відсоткам; 926,25 грн заборгованість за простроченими відсоткам; 258,78 грн заборгованість по комісії; 1 811,46 грн заборгованість по простроченій комісії; 3,08 грн загальна сума реструктуризації по простроченим відсоткам; 2,98 грн загальна сума реструктуризації по простроченій комісії. Вищевказану заборгованість за кредитним договором, 2\~422,40 грн витрат на сплату судового збору та 7\~200 грн витрат на правничу допомогу позивач просить стягнути із відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві клопотав про розгляд справи за відсутності представника товариства, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення по справі заочного рішення не заперечує. [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, шляхом направлення за місцем реєстрації судової кореспонденції. Заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подано. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлена про місце, дату і час судового засідання, суд розглядає справу за її відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 01.10.2025 постановлено провести заочний розгляд справи. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 244 ЦПК України ухвалення та проголошення судового рішення у даній справі відкладено до 15 год 00 хв 10.10.2025. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані позивачем докази на предмет їх належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов до таких висновків та такого рішення. Судом встановлено, що 30.11.2021 між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір №1/4237497 (далі по тексту Договір). Договір укладений в письмовій формі та підписаний власноруч представником банку та позичальником (а.с. 50 51). За умовами укладеного договору банк надав відповідачу кредит у сумі 9\~080 грн строком на 60 місяців із 31.11.2021 до 29.11.2026 (включно) зі сплатою платежів для погашення заборгованості за договором щомісячно в число місця, визначене графіком платежів по кредиту (п.1.1 Договору). Згідно з п. 1.2 Договору кредит наданий позичальнику на споживчі потреби шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника № [NUMBER] . Сторони у пункті 1. 4 Договору погодили, що позичальник зобов`язаний сплачувати банку: - процентну винагороду щомісячно в розмірі 15,00 % річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за Договором; - комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,85 % від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 Договору. Даний пункт договору містить перелік супровідних послуг, які банк надає позичальнику з обслуговування кредитної заборгованості. За умовами пунктів 2.1 2.2 Договору з метою обслуговування кредиту банк відкриває позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості № [NUMBER] в банку. Позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків Графіку платежів по кредиту, щомісяця, в день повернення кредиту на рахунок погашення заборгованості. У Додатку № 1 до Кредитного договору № 1/4237497 від 30.11.2021, який підписаний відповідачем, міститься Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, з якої слідує, що сума кредиту за договором складає 9\~080 грн; проценти за користування кредитом 3\~880 грн; комісія за обслуговування кредитної заборгованості 15 526,80 грн; загальна вартість кредиту 28 487,66 грн (а.с. 52 53). Крім того, 30.11.2021 відповідачем власноручно підписано паспорт споживчого кредиту, в якому також міститься ключова інформація про умови кредитування (а.с. 46 47). Факт перерахування [PERSON] коштів за кредитним договором № 1/4237497 від 30.11.2021 у сумі 9\~080 грн підтверджується наданим позивачем меморіальним ордером № 40291549-1 від 30.11.2021 (а.с. 45). Згідно наданих банком виписок по рахунку [PERSON] за період із 30.11.2021 по 23.01.2024 відповідач частково погашала заборгованість по кредиту, нарахованих відсотках та комісії (а.с. 40 44, 58 59, 66, 74). Відповідно до здійсненого банком розрахунку станом на 23.01.2024 заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 1/4237497 від 30.11.2021 становить 10\~467,54 грн, у тому числі: 6 093,33 грн строкова заборгованість за тілом кредиту; 1 306,91 грн прострочена заборгованість за тілом кредиту; 64,75 грн заборгованість за нарахованими відсоткам; 926,25 грн заборгованість за простроченими відсоткам; 258,78 грн заборгованість по комісії; 1 811,46 грн заборгованість по простроченій комісії; 3,08 грн загальна сума реструктуризації по простроченим відсоткам; 2,98 грн загальна сума реструктуризації по простроченій комісії (а.с. 71). Отже, отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів в сумі 9\~080 гривень підтверджено позивачем наданими документами. Доказів на спростування цих обставин відповідач суду не надала. 18.01.2024 між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» укладено договір про відступлення права вимоги № 1-2024, за яким ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» набуло право грошової вимоги до боржників банку, у тому числі до відповідача за кредитним договором № 1/4237497 від 30.11.2021 (а.с. 31 34). Розмір відступленої грошової вимоги до відповідача за договором згідно реєтру №1 становить 10 467,54 грн. На підставі укладеного 22.02.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал» договору про відступлення права вимоги № 2-2024 позивач у справі набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 1/4237497 від 30.11.2021 у загальному розмірі 10 467,54 грн (а.с. 24 27). Письмовим повідомленням від 20 червня 2024 року ТОВ «Санфорд Капітал» повідомило [PERSON] про наявність у неї простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 10\~467,54 грн та попередило останню про наслідки несплати боргу (а.с. 75). 07 серпня 2024 року на адресу відповідача позивачем надіслано вимогу про дострокове погашення заборгованості та повідомлено, що у разі невиконання вимоги, відповідно до пункту 3.2.7 Договору кредитор має право розпочати процедуру примусового стягнення боргу, включаючи звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості (а.с. 65). Суд виснує, що позивач підтвердив набуття права вимоги до відповідача за кредитним договором № 1/4237497 від 30.11.2021 у загальному розмірі 10\~467,54 грн. ТОВ «Санфорд Капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» не здійснювали додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали. За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). За правилами статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України), у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки відповідач [PERSON] отримала в кредит грошові кошти, які у строки визначені договором не повернула, проценти за користування ними та комісію не сплата, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення та із неї на користь нового кредитора підлягають стягнення 10 467,54 грн загального боргу. Вирішуючи питання щодо компенсації позивачу витрат, пов`язаних з правовою допомогою, суд виходить із такого. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України). Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з вимогами частин першої п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 грудня 2021 року у справі № 927/237/20). Звертаючись з позовною заявою до суду представник позивача зазначав про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7200 гривень. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 зроблений висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження витрат на оплату правничої допомоги стороною позивача надано такі документи: Договір про надання правничої допомоги № 1/04 від 01 квітня 2024 року, укладений між ТОВ «Санфорд Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС» (а.с. 16 21), Прейскурант до Договору про надання правничої допомоги №1/04 від 01 квітня 2024 року (а.с. 20 на звороті), Акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 1 від 05 лютого 2025 року, відповідно до якого вартість аналізу боржника та підготовка позовної заяви становить 7\~200 грн (а.с. 82). Вищенаведені документи оцінені судом як належні та достатні у розумінні положень ст. 77 80 ЦПК України, оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем ТОВ «Санфорд Капітал» витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням погодженого сторонами у Розділі 3 договору порядку розрахунків. Одночасно з цим, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, який фактично складається лише з аналізу заборгованості та підготовки позовної заяви для подачі її до суду, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 3000 грн. У постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за результатами аналізу частини третьоїстатті 141 ЦПК Україниможна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що, попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України. Верховний Суд в постанові від 13.02.2019 у справі № 756/2114/17 звернув увагу на те, що враховуючи положення ст. 28 Правил адвокатської етики необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка. В додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц зроблено висновки, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 року у справі № 914/2355/21 висловлено правову позицію, відповідно до якої, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved