Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вищезазначеною заявою, в обгрунтування якої зазначила наступне. [INFO] помер [PERSON] , з яким заявниця проживала разом однією сім`єю як чоловік та жінка, починаючи з 2007 року до моменту його смерті, при цьому шлюб вони не укладали, оскільки не бачили у цьому потреби. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельних ділянок: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею - 6,919 га, яка розташована на території колишньої Олексіївської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області; для ведення особистого селянського господарства, площею - 2 га, кадастровий номер 1225980300:01:002:0762, розташованої на території Юріївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області. За життя [PERSON] не склав заповіт. На момент смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , в той час як [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Однак, фактично з 2007 року по день смерті [PERSON] вони із заявницею проживали разом у будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] . Інших спадкоємців за законом після смерті [PERSON] , які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку, немає, а мати померлого [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини шляхом подання нотаріусу заяви. У встановлений законом строк заявниця звернулись до Юр`ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області для оформлення спадкових прав. Однак, постановою від 12 червня 2025 року державний нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із тим, що вона не надала належні докази родинних відносин з померлим [PERSON] . З метою подальшого оформлення своїх спадкових прав заявниця звернулась до суду та просить встановити факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без укладення шлюбу [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , в період з 2007 року до [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Крім того, просила викликати до суду свідків для підтвердження обставин, викладених у заяві. 01.08.2025 ухвалою Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області у справі відкрито провадження. 15.10.2025 в судове засідання з`явилась заявниця та її представник, представник заінтересованої особи надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти вимог заяви не заперечує. В судовому засідання заявниця та її представник заяву підтримали та просили задовольнити її в повному обсязі. Ознайомившись із матеріалами справи, заслухавши думку учасників справи, допитавши свідків, надавши належну правову оцінку всім обставинам справи та доказам на їх підтвердження, суд вважає необхідним задовольнити заяву з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Юріївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області 06.05.2025 року. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельних ділянок: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею - 6,919 га, яка розташована на території колишньої Олексіївської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 126515, виданим головою Юр`ївської державної адміністрації Дніпропетровської області 07 листопада 2002 року; для ведення особистого селянського господарства, площею - 2 га, кадастровий номер 1225980300:01:002:0762, розташованої на території Юріївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових правна нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.11.2021 року. На момент смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , в той час як [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Однак, фактично з 2007 року по день смерті заявниця та [PERSON] проживали разом у будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] . Вказані обставини підтвердили свідки: [PERSON] та [PERSON] , які пояснили, що проживають по сусідству із заявницею, добре знали [PERSON] , він виховував дітей заявниці, водив їх у садочок, школу, возив заявницю на роботу, вони разом завжди порались по господарству та мали хороші сімейні стосунки. Також цей факт підтверджується Актом обстеження дійсності проживання, складеним посадовими особами Виконавчого комітету Юріївської селищної рали 25 червня 2025 року, спільними фотографіями заявниці та померлого [PERSON] та квитанціями про оплату за житлово-комунальні послуги. Інших спадкоємців за законом після смерті [PERSON] , які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку, немає, а мати померлого [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини шляхом подання нотаріусу заяви, про що свідчать матеріали спадкової справи. У встановлений законом строк заявниця звернулись до Юр`ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області для оформлення спадкових прав. Однак, постановою від 12 червня 2025 року державний нотаріус Пасевін А.О. відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із тим, що вона не надала належні докази родинних відносин з померлим [PERSON] . Статтями 1216 та 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст.ст. 1258, 1264 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. За положеннями ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За вимогами пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Згідно з положеннями частин першої, другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до частин другої, четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участь у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Тривалість спільного проживання чоловіка та жінки, як ознака наявності сім`ї, на законодавчому рівні не визначена. Водночас, строк спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу має бути достатнім для того, щоб стверджувати, що між чоловіком та жінкою склалися усталені відносини, які притаманні подружжю. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну сімейне життя, вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини», Суд визначив, що поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші сімейні de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом. Верховний Суд у постанові від 30 жовтня 2019 року в справі № 643/6799/17 роз`яснив, що для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Таким чином, з наведеного положення випливає головна ознака подружніх відносин: наявність факту спільного проживання, ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Доказами, доданими до заяви, а також показаннями свідків повністю підтверджується факт спільного проживання як чоловіка та жінки, від встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] залежить виникнення у заявниці спадкових прав на майно після його смерті, в інший спосіб встановити цей факт неможливо, тому суд вважає за можливе задовольнити заяву у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved