Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

04 серпня 2025 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: КНП «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини» про стягнення аліментів. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] .. Відомості про батька дитини записані на підставі ч.1 ст.135 СК України зі слів матері. На підставі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 01 серпня 2024 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] . На підставі рішення Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області №149 від 11.04.2024 року, [PERSON] негайно відібрано від матері [PERSON] та влаштовано у КНП «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини» на повне державне утримання. [PERSON] не приймає участі у матеріальному утриманні дитини, тому позивач просить в судовому порядку вирішити питання про стягнення з неї аліментів. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 05 серпня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача органу опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області Павліченко Н.А. подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином у порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду не подавав, а тому суд вирішив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідно до частини п`ятої, пункту 2 частини сьомої, пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки, зокрема, про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України). Ураховуючи наведене та те, що ухвала суду та копія позовної заяви з додатками разом із судовою повісткою про день, час та місце розгляду справи судом, яке призначене на 02 вересня 2025 року та 13 жовтня 2025 року надіслано за зареєстрованим місцем проживання відповідача, було повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України свідчить про вручення повістки в день проставлення у поштового повідомленнях такої відмітки. Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомлення відмітки про відсутність особи за адресою місця знаходження, що узгоджується з висновками в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №752/11896/17 (провадження № 14-507цс18), від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 (провадження №12-233гс18) та від 29 липня 2022 року у справі № 148/2412/19. Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається насамперед на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється залежно від обставин справи та з огляду на її складність, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», заява № 36655/02). Третя особа КНП «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини», яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду свого представника не направила. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2025 року постановлено провести по даній справі заочний розгляд. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 квітня 2024 року відповідач [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька цієї дитини записані на підставі ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується відповідним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України №00044397673 від 05 квітня 2024 року. Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 01 серпня 2024 року (справа №683/1247/24, 2/683/685/2024), яке набрало законної сили 05 вересня 2024 року, [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] .. На підставі рішення Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області №149 від 11.04.2024 року, [PERSON] негайно відібрано від матері [PERSON] та влаштовано у КНП «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини» на повне державне утримання, де дитина перебуває і на час розгляду даної справи судом. Питання щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] під час ухвалення рішення про позбавлення її батьківських прав не вирішувалось. У добровільному порядку [PERSON] також не вчиняє жодних дій щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до положень ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (ч.3 ст.166 СК України). Згідно ч.1 ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Оскільки малолітній [PERSON] є дитиною, позбавленою батьківського піклування, та проживає у КНП «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини», а відповідач [PERSON] , яка є матір`ю дитини та позбавлена батьківських прав щодо цієї дитини, не приймає участі у її матеріальному забезпеченні, тому аліменти на утримання дитини підлягають стягненню у судовому порядку. При визначенні розміру аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує, що відповідач є особою молодого віку, здоровою та працездатною, будь-яких доказів, які б свідчили про те, що вона має на утриманні інших осіб або не спроможна сплачувати аліменти, суду не надала, тому визначає аліменти на дитину в розмірі 1/12 частини заробітку (доходу) відповідачки щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду із позовом 04 серпня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки при подачі даного позову позивач звільнявся від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому в силу ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved