Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-16 00:00:00

У вересні 2025 року представник позивача ТОВ «Коллект Центр» звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 72 750,00 грн, а також судовий збір в сумі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу в сумі 25 000 грн 00 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23.10.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір № 4294840, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 3 000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом в сумі 37,5 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. На виконання умов укладеного договору ТОВ «Мілоан» було перераховано грошові кошти на рахунок відповідача у розмірі 3 000,00 грн. Крім того, 23.10.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір № 100517465, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 9 000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом в сумі 112,5 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. На виконання умов укладеного договору ТОВ «Мілоан» було перераховано грошові кошти на рахунок відповідача у розмірі 9 000,00 грн. Також позивач вказує, що 13.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір № 13-01/2022-79, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 4294840 від 23.10.2021. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект центр», відповідно до договору № 10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі, за договором № 4294840 від 23.10.2021. Крім того, 17.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір № 17-01/2022-54, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 100517465 від 23.10.2021. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект центр», відповідно до договору № 10-03/2023/01 від 10.03.2023, в тому числі за договором № 100517465 від 23.10.2021. Позивач вказує, що на даний час є законним правонаступником первісних стягувачів за вказаними кредитними договорами, та на сьогоднішній день заборгованість за договорами відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Так, розмір заборгованості по поверненню грошових коштів та сплаті процентів за користування кредитом за кредитним договором № 4294840 становить суму в розмірі 18 637,50 грн., з яких: 3 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 15 337,50 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 300,00 грн - заборгованість за комісіями. Крім того, розмір заборгованості по поверненню грошових коштів та сплаті процентів за користування кредитом за кредитним договором № № 100517465 становить суму в розмірі 54 112,59 грн., з яких: 9 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 44 212,50 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 900,00 - заборгованість за комісіями. З огляду на викладене, а також в зв`язку із неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань, позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом та просить стягнути із відповідача заборгованість за вказаними кредитними договорами в загальному розмірі 72 750,00 грн, з яких: 12 000,00 грн - заборгованість за кредитами, 59 550,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги по вказаним кредитам, 1 200,00 - заборгованість за комісіями. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2025, головуючим суддею у справі визначено Будзан Л.Д. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 09 вересня 2025 року провадження у вищевказаній цивільній справі відкрито та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін, яку сторони отримали в установлений законом строк. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом надсилання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011, згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаною в матеріалах справи (зокрема позовній заяві), яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, а тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 23.10.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір № 4294840, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 3 000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом в сумі 37,5 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення вказаного вище договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) грошових коштів на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти. На виконання умов укладеного договору ТОВ «Мілоан» було перераховано грошові кошти на рахунок відповідача у розмірі 3 000,00 грн. Крім того, 23.10.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір № 100517465, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 9 000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом в сумі 112,5 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. На виконання умов укладеного договору ТОВ «Мілоан» було перераховано грошові кошти на рахунок відповідача у розмірі 9 000,00 грн. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення вказаного вище договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) грошових коштів на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що при укладені вищезгаданих кредитних договорів було дотримано умови, порядок та обставини укладення цих договорів, а також погоджено усі його істотні обставини. Такі договори у встановленому порядку недійсними не визнавались, та докази зворотному в матеріалах справи відсутні. Щодо права вимоги про стягнення заборгованості за договорами ТОВ «Коллект Центр» до відповідача суд зазначає наступне. Так, 13.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір № 13-01/2022-79, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 4294840 від 23.10.2021. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект центр», відповідно до договору № 10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі, за договором № 4294840 від 23.10.2021. Крім того, 17.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір № 17-01/2022-54, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 100517465 від 23.10.2021. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект центр», відповідно до договору № 10-03/2023/01 від 10.03.2023, в тому числі за договором № 100517465 від 23.10.2021. Позивач вказує, що на даний час є законним правонаступником первісних стягувачів за вказаними кредитними договорами, про що свідчать наявні у справі докази. Так, пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). У статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Судом достовірно встановлено, що позикодавці свої зобов`язання за договорами виконали у повному обсязі, а відповідач, у порушення умов договорів, суму заборгованості не сплачує, чим порушує взяті на себе зобов`язання. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, як це передбачено ст. 526 ЦК України. Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. В ході розгляду справи стороною позивача доведено те, що товариство на даний час є законним правонаступником стягувачів за укладеними договорами, боржником за яким є відповідач. Так, за наданими позивачем розрахунками вбачається, що розмір заборгованості по поверненню грошових коштів та сплаті процентів за користування кредитом за кредитним договором № 4294840 становить суму в розмірі 18 637,50 грн., з яких: 3 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 15 337,50 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 300,00 грн - заборгованість за комісіями. Крім того, розмір заборгованості по поверненню грошових коштів та сплаті процентів за користування кредитом за кредитним договором № № 100517465 становить суму в розмірі 54 112,59 грн., з яких: 9 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 44 212,50 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 900,00 - заборгованість за комісіями. Так, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за вказаними договорами складає суму в розмірі 72 750,00 грн, з яких: 12 000,00 грн - заборгованість за кредитами, 59 550,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги по вказаним кредитам, 1 200,00 - заборгованість за комісіями. Стороною відповідача зазначені розрахунки не спростовано, як і не надано доказів належного виконання договірних зобов`язань та сплати коштів в добровільному порядку. Враховуючи викладене, суд вважає, що наданими позивачем доказами в обґрунтування заявлених позовних вимог підтверджено правомірність нарахування заборгованості за договорами, доведено, що відповідачем належним чином не виконано взяті на себе зобов`язання згідно укладених договорів, заборгованість за договорами не погашена, що призвело до порушення майнових прав та інтересів позивача, як законного правонаступника первісних кредиторів, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. В порядку ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 422,40 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved