Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», надалі «АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] в якому зазначено, що 20.02. 2020 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання останньою заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку. За умовами укладеного договору АТ КБ «ПриватБанк» надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок до 75000,00 грн. Посилаючись на те, що [PERSON] умови кредитного договору не виконує, позивач просить суд стягнути з нього заборгованість, яка утворилась станом на 10.07.2025 року в сумі 90366,77 грн, з яких 72655,69 грн заборгованість за тілом кредиту, 17711,08 грн заборгованість за простроченими відсотками. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач своїм правом подати відзив не скористався. Судом встановлено, що 20.02.2020 року [PERSON] звернувся до позивача із заявою про приєднання до Умов та Правил надання послуг. Згідно вищевказаної заяви та паспорту споживчого кредиту було узгоджено процентну ставку у пільговий період 0,00001 % річних, процентна ставка поза межами пільгового періоду 42 % річних для карти Універсальна, тип процентної ставки фіксована, кредитний ліміт до 75000,00 грн. Відповідно до виписки по рахунку за період з 01.03.2020 року по 10.07.2025 року відповідач користувався наданими йому кредитними коштами. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість відповідача за вказаним договором станом на 10.07.2025 року становить 90366,77 грн, з яких 72655,69 грн заборгованість за тілом кредиту, 17711,08 грн заборгованість за простроченими відсотками. Тобто банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за процентами за користування кредитними коштами. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Матеріали справи містять підтвердження, що 20.02.2020 року відповідач, підписуючи заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг та паспорт споживчого кредиту погодила 42 % річних для картки «Універсальна GOLD» та кредитний ліміт до 75000, 00 грн. Із виписки по рахунку за період з 01.03.2020 року по 10.07.2025 року вбачається, що відповідачу була видана банківська картка № [NUMBER] , в подальшому відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримана картка № [NUMBER] . Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, що становить 72655,69 грн. Крім цього, відповідач не спростував розрахунків банку щодо розміру кредитної заборгованості та її складових, що було процесуальним обов`язком останнього відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк», шляхом стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 72655,69 грн та заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 17711,08 грн, всього разом 90366,77 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України, суд також стягує з відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved