Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

14.08.2025 до Підгаєцького районного суду Тернопільської області надійшла позовна заява[PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, подана в її інтересах представницею, адвокаткою Повстюк Оксаною Андріївною (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №667 від 10.12.2011; ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВО №1113934 від 13.08.2025), в якій позивачка просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 26 грудня 2015року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №2304; розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначення судового засідання. Свій позов [PERSON] обґрунтовує тим, що сімейні стосунки між нею та відповідачем не склалися через різні погляди на життя, цінності. Спільного майна та спільних дітей у них немає, спільного господарства не ведуть. Близько трьох років кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Внаслідок цього збереження сім`ї не можливе, шлюб носить формальний характер. Зазначене стало підставою звернення до суду із цим позовом. Спільного майна та спільних дітей у сторін немає. Позивачка вважає, що шлюб з відповідачем фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні. Примирення між сторонами неможливе, враховуючи те, що кожен живе своїм особистим життям, а тому позивачка просить суд не надавати часу для примирення. Ухвалою від 01.09.2025, після виправлення недоліків, суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи вирішив проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначене на 10 год. 00 хв. 24 вересня 2025 року (арк.спр.14). 24.09.2025 у судове засідання сторони не з`явилися. Поштове відправлення, яким відповідачу направлено позов з копіями доданих до нього документів, з копією ухвали суду про прийняття позову до розгляду та відкриття провадження та повідомленням про виклик повернулося за закінченням терміну зберігання (арк.спр.16). 23.09.2025 року через систему "Електронний суд" представниця позивачки - адвокатка Повстюк Оксана Андріївна подала заяву про розгляд справи без участі сторони позивача. Позовні вимоги позивачка підтримує в повному обсязі, з підстав викладених в позові, просила строк на примирення не надавати, оскільки сторони давно не ведуть спільного життя та спільних дітей не мають, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Ухвалою від 24.09.2025 судове засідання для розгляду справи по суті відкладене на 15 жовтня 2025 року на 13 год. 00 хв. Оголошення про виклик відповідача розміщене на веб-порталі судової влади України. 15.10.2025 у судове засідання сторони не з`явилися. У матеріалах справи є клопотання представниці позивачки про розгляд справи без участі їх сторони та відсутність заперечень проти винесення заочного рішення. Відповідач відзиву на позов не подав, про причини неявки не повідомив. Про дату та час судового засідання належним чином був повідомлений за адресою місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку та через веб-портал судової влади України. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Більш того, предстаниця позивачки клопотала розгляд справи здійснювати без їхньої участі. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою від 15.10.2025 постановлено, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, розглянути цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу на підставі наявних у суду даних чи доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи дані та докази вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що сторони ([PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ) зареєстрували шлюб 26 грудня 2015року, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 2304. Це підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції 26 грудня 2015 року. Після державної реєстрації шлюбу заявниця залишила дошлюбне прізвище « [PERSON] » без змін (арк.спр.25). Спільних дітей позивачка та відповідач не мають. Позивачка вказує у позовній заяві, що вони з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть. На розірванні шлюбу наполягає, оскільки їхній з відповідачем шлюб фактично припинив своє існування, наявні різні погляди на життєві цінності, тому перебування в такому шлюбі суперечить її інтересам (арк.спр.1-2). Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження /.../ є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позовні вимоги позивачки [PERSON] , зважаючи на засади справедливості, добросовісності, виваженості, розумності, відповідно до вимог п.п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, якщо має місце стійкий розлад подружніх відносин. Передбачене ч.1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу, за ініціативою цієї сторони. Відповідач у цій справі продемонстрував свою пасивну позицію, ігноруючи виклики до суду для участі у розгляді справи по суті, часу на примирення не просив, заяв чи клопотань не подавав. Оскільки позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, то відмова в розірванні шлюбу буде певною мірою примушуванням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи, що сторони фактично не підтримують сімейних, подружніх відносин, не проживають разом, відповідач не спростував ці обставини, викладені позивачкою у позові, отже шлюб носить формальний характер і вже фактично перестав існувати, то суд переконаний, що збереження його не відповідає інтересам як позивачки, так і відповідача. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що застосовувати заходи щодо примирення або відмовляти у задоволенні позову немає підстав. Питання про розподіл судових витрат позивачкою у позові не ставилося, тому суд його не вирішує. На підставі ст. ст. 110, 111, 112, 115 СК України,

Outcome: approved