Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до [PERSON] (далі - відповідач), відповідно до якого просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 07 жовтня 2023 року між [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) 07.10.2023 року, актовий запис №1420, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Спільне життя з Відповідачем не склалося. Їхня сім?я фактично розпалася через психологічну несумісність між ними, у них різні погляди на сімейне життя та сімейні цінності. Крім того, [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва з позовною заявою про розірвання шлюбу. З моменту припинення шлюбних відносин, а саме з 17.07.2024 року Відповідач ухиляється від покладених на нього законом обов`язків по утриманню та вихованню дитини, весь тягар по утриманню малолітнього [PERSON] , [INFO] покладається на позивача. У зв`язку з наведеним позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2025 року матеріали позову передані на розгляд судді Мальцеву Д.О. 07.08.2025 року ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання вказаної ухвали, оскільки подана заява не відповідала вимогам ст. 175, 177 ЦПК України. 20.08.2025 року на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків. 21.08.2025 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку, без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Відзив від відповідача не надходив. У відповідності до ст. ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. За вказаних обставин, а також враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами, як це передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами зареєстровано 07 жовтня 2023 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) 07.10.2023 року, актовий запис №1420, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] у сторін народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Спільне життя з Відповідачем не склалося. Їхня сім?я фактично розпалася через психологічну несумісність між ними, у них різні погляди на сімейне життя та сімейні цінності. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Так, ст. 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, який покладається рівною мірою на обох батьків. Відповідно до положень ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Таким чином, обов`язок по доказуванню позовних вимог та заперечень щодо них лежить на позивачеві та відповідачеві відповідно. Позивач стверджує, що стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати малолітню дитину, водночас, відповідач працездатний, а тому позивач вважає, що відповідач може сплачувати заявлений розмір аліментів. Відповідач зазначених обставин у встановленому законом порядку не спростував. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність і достатність кожного доказу окремо, а також взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати пред`явлення позову (04.08.2025 року) і до повноліття дитини ( [INFO] ). Згідно з пунктом третім частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. На підставі положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved