Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-16 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У грудні 2023 року заступник керівника Броварської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області звернулася до суду з даним позовом, в якому просить конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області земельну ділянку громадянки російської федерації [PERSON] сільськогосподарського призначення з кадастровим номером: 3221287201:01:064:0136 площею 0,0506 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також стягнути понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що за результатами опрацювання відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлено, що [PERSON] , [INFO] , яка є громадянкою російської федерації, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.10.2017 року № 3-707, виданого державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори, набула право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим № 3221287201:01:064:0136 площею 0,0506 га із цільовим призначенням: для ведення садівництва, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Право власності\~на дану\~земельну ділянку\~зареєстровано за\~ [PERSON] \~в Державному реєстрі\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень\~30.10.2017\~на підставі рішення\~державного нотаріуса\~Шостої Київської\~державної нотаріальної контори Дашко\~Ю.О.\~про державну\~реєстрацію прав\~та їх\~обтяжень за\~індексним номером 37832441\~від 30.10.2017\~(реєстраційний\~номер об`єкта\~нерухомого майна\~- 1392364732212). При цьому,\~з відомостей\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно та їх обтяжень\~та свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом\~вбачається,\~що [PERSON] \~станом на\~дату набуття\~права власності\~на земельну\~ділянку з\~кадастровим номером 3221287201:01:064:0136\~була громадянкою\~російської федерації\~та проживала на території\~України на\~підставі посвідки\~на постійне\~проживання серії [NUMBER] ,\~виданої 07.06.2012\~ВГІРФО Дніпровського\~РУ ГУМВС\~України в м. Києві. Відомостей про\~належність до\~громадянства України,\~документування паспортом громадянина України\~та паспортом\~громадянина України\~за кордон\~відносно [PERSON] \~згідно інформації\~ЦМУ ДМС\~у м.\~Києві та\~Київській області\~не встановлено. Таким чином,\~громадянка російської\~федерації [PERSON] ,\~30.10.2017\~у порядку спадкування\~набула право\~власності на\~земельну ділянку сільськогосподарського призначення,\~однак,\~протягом року\~не виконала\~покладений на неї чинним\~законодавством України\~обов`язок\~по відчуженню\~земельної ділянки\~та залишається її власником дотепер. У зв`язку з викладеним, враховуючи, що наявні підстави для конфіскації у громадянки російської федерації [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером 3221287201:01:064:0136 у власність держави, позивач звернутися до суду з вищевказаним позовом. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. від 07 лютого 2024 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. від 15 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Відповідно до розпорядження керівника апарату суду Овдієнко Л.П. від 04.04.2025 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 квітня 2025 року вищевказану цивільну справу передано на розгляд судді Петришин Н.М. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Петришин Н.М. від 14 квітня 2025 року справу прийнято до провадження судді та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судовому засіданні прокурор Броварської окружної прокуратури Київської області Кацуба А.М. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. У судове\~засідання Головне\~управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області представника не направило, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином, відзиву не подала. До суду надійшла заява відповідача про розгляд справи без її участі. Обставини справи, що встановлені судом Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 331332700 від 05.05.2023, [PERSON] , [INFO] , яка є громадянкою російської федерації, набула право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером: 3221287201:01:064:0136 площею 0,0506 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вищевказану земельну ділянку відповідач набула у власність у порядку спадкування після смерті її матері - [PERSON] , 1929 року народження, яка померла [INFO] , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.10.2017 року № 3-707, виданого 13 жовтня 2017 року державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Дашко\~Ю.О.\~ За змістом вищевказаного свідоцтва про право на спадщину за законом, спірна земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю І-КВ № 010984, виданого Рожівською сільською Радою народних депутатів 23 вересня 1997 року згідно рішення № 246 Виконкому Рожівської сільської Ради народних депутатів від 15 серпня 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1142. Право власності\~на дану\~земельну ділянку\~зареєстровано за\~ [PERSON] \~в Державному реєстрі\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень\~30.10.2017\~на підставі рішення\~державного нотаріуса\~Шостої Київської\~державної нотаріальної контори Дашко\~Ю.О.\~про державну\~реєстрацію прав\~та їх\~обтяжень за\~індексним номером 37832441\~від 30.10.2017\~(реєстраційний\~номер об`єкта\~нерухомого майна\~- 1392364732212). Згідно інформації ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 28 квітня 2023 року № 8010.6.1-15441/80.2-23, відомостей про належність [PERSON] , [INFO] , до громадянства України, документування паспортом громадянина України та паспортом громадянина України для виїзду за кордон не встановлено. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі їх порушення або загрози порушення, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Ст. ст. 13, 14 Конституції України визначено, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Згідно статті 1 Земельного кодексу України (далі ЗК України) земля в Україні є національним багатством і перебуває під особливою охороною закону. У ст. 19 ЗК України визначено, що землі сільськогосподарського призначення віднесено до категорії особливо цінних. Відповідно до ч. 5 ст. 22 ЗК України, набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення. У ч. 2 ст. 81 ЗК України визначено, що іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності лише на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Вимогами даної статті визначено, що іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки вищевказаних категорій з наступних підстав: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; прийняття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Відповідно до ч. 4 ст. 81 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч. ч. 2, 4 ст. 145 ЗК України, зокрема, у разі, якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Таким чином, нормами земельного законодавства чітко визначені права іноземців щодо спадкування земельних ділянок сільськогосподарського призначення та обов`язок припинити право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення шляхом її відчуження протягом року. У п. 10 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності. Відповідно до ч. 5 ст. 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Згідно пункту «е» ч. 1 ст. 140 ЗК України, однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Примусове припинення прав на земельну ділянку, відповідно до пункту «в» ч. 1 ст. 143 ЗК України, здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки. У правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 18 вересня 2013 року (справа № 6-92 цс13) зазначено, що основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. Таким чином, особа може бути позбавлена її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. Згідно зі статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації таких прав. Право власності на земельну ділянку громадянка російської федерації [PERSON] набула 30.10.2017, після державної реєстрації речового права на нерухоме майно. Однак, у подальшому та по даний час відповідач дану земельну ділянку не відчужила, чим безпідставно порушила річний строк, встановлений ч. 4 ст. 81 ЗК України. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для конфіскації спірної земельної ділянки у власність держави, відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо судових витрат Згідно платіжної інструкції № 2793 від 14 вересня 2023 року Київською обласною прокуратурою при подачі позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 2\~684 грн. Крім того, відповідно до платіжної інструкції № 3242 від 24 жовтня 2023 року, Київською обласною прокуратурою за подання заяви про забезпечення позову в справі сплачено судовий збір у розмірі 1 342 грн. Таким чином, загальний розмір судових витрат позивача становить 4\~026 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. З огляду на викладене, а також враховуючи те, що позов підлягає задоволенню, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у загальному розмірі 4\~026 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved