Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-16 00:00:00

16 вересня 2025 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в позовних вимогах просила ухвалити рішення, яким змінити спосіб стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] на 1/4 частину від усіх видів доходу, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 07.09.2017 з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1000 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що відповідач [PERSON] є працездатною особою і має змогу забезпечувати сина у частці від свого заробітку. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 25 вересня 2025 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав, просив розглянути справу без його участі. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , батьком вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не заперечував своє батьківство. Судом встановлено, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 07.09.2017, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1000 гривень, щомісячно, починаючи з 07.06.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом удосконалення порядку стягнення аліментів" від 17 травня 2017 року №2037- ІІІ, було внесено зміни у Сімейний кодекс України. Так, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших представників дитини, разом з якими проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд враховує обставини, визначені ст. 182 СК України, та розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Також судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, позовні вимоги ґрунтуються на встановлених законом підставах. З врахуванням вищенаведених правових норм та заявлених позивачем вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, шляхом зміни способу стягнення аліментів та стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття, що буде достатнім для забезпечення дитині належних умов для фізичного, духовного та культурного розвитку, а також відповідатиме чинному законодавству, не порушуючи також і інтересів і становища, як відповідача так і позивача. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved