Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення 30 240,00 грн заборгованості за кредитним договором №519899939 від 29 лютого 2024 року. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 29 лютого 2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали кредитний договір №519899939. 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу №28/1118-01. 31\~грудня 2020\~року додатковою\~угодою N26\~до договору\~факторингу N28/1118-01\~сторони дійшли\~згоди викласти\~текст договору\~у новій\~редакції. Відповідно до реєстру боржників №282 від 30 квітня 2024 року до договору факторингу №28/1118-01 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №519899939. 27 лютого 2025 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу №27/0225-01. Відповідно до реєстру боржників №1 від 27 лютого 2025 року до договору факторингу №27/0225-01 від 27 лютого 2025 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача за договором №519899939 в сумі 30\~240,00 грн, з яких 6\~400,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 23\~840,00 грн - сума заборгованості по процентам. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Ухвалою суду від 15 вересня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 15 жовтня 2025 року. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Конверт з судовою повісткою про виклик до суду, направлений відповідачу на адресу зазначену у позовній заяві та у відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру, повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно з вимогами п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України зазначені документи вважаються врученими відповідачу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №752/11896/17, від 12 лютого 2019 року у справі №906/142/18). Отже, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Згідно із ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, суд встановив наступне. 29 лютого 2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали договір кредитної лінії №519899939 за умовами якого товариство зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 6 400,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Відповідно до п.2.3. договору кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 6 400,00 грн 29 лютого 2024 року, що є датою надання кредиту. Загальна сума кредиту за договором складається з сум кредиту за всіма наданими траншами, що отриманні позичальником протягом всього строку дії договору (п.2.5.). За умовами п.5.1. кожний окремий транш за договором надається позичальнику шляхом ініцювання кредитного переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця, на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної карти 5375-41ХХ-ХХХХ-8409, що відбувається не пізніше ніж протягом трьох банківських днів з моменту укладення договору чи ініцювання отримання чергового траншу за договором. Згідно з п.7.1. рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування 30 березня 2024 року, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого траншу позичальником. Відповідно до п.7.3. кінцева дата повернення (виплати) кредиту 30 березня 2029 року. Договір №519899939 від 29 лютого 2024 року підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором KJAT. 29 лютого 2024 року відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 8397 підписано паспорт споживчого кредиту до договору №519899939 від 29 лютого 2024 року у якому міститься інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти. Згідно з платіжним дорученням №96443c11-ае68-4c0a-af11-8ab4663cf25b від 29 лютого 2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало 6 400,00 грн [PERSON] на платіжну картку № [NUMBER] згідно договору №519899939 від 29 лютого 2024 року. Судом встановлено,\~що ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~та [PERSON] \~укладено в\~електронній формі\~договір №519899939\~від 29\~лютого 2024\~року,\~ТОВ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога» перерахувало\~29\~лютого 2024\~року на\~банківський рахунок\~відповідача кошти в сумі 6 400,00 грн згідно вказаного договору. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У ст.526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань (ст.525 ЦК України). Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У ст.598 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За змістом ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Положеннями ст.514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України). Згідно із ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження позовних вимог позивачем долучено копію договору кредитної лінії №519899939 від 29 лютого 2024 року, копію паспорту споживчого кредиту продукту «Смарт» до договору №519899939 від 29 лютого 2024 року, копію додаткової угоди №26 від 31 грудня 2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, копію договору факторингу №27/0225-01 від 27 лютого 2025 року, витяг з реєстру прав вимоги №1 від 27 лютого 2025 року до договору факторингу №27/0225-01 від 27 лютого 2025 року, розрахунки заборгованості. В позовній заяві позивач зазначає, що 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01. Право грошової вимоги до відповідача за договором №519899939 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» відповідно до реєстру боржників №282 від 30 квітня 2024 року до договору факторингу №28/1118-01. В матеріалах справи відсутній договір факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року. 31 грудня 2020 року ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно з умовами якої, сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції. Згідно з пунктом 4.1 додаткової угоди №26 наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру права вимоги, по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі за відповідним реєстром права вимоги. 27 лютого 2025 року ТОВ «Таліон плюс» (клієнт) та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) уклали договір факторингу N27/0225-01 у відповідності до умов якого, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.4.1 договору N27/0225-01 право вимоги переходить від клієнта до фактора на наступний календарний день після підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, по формі встановленій у додатку до цього договору. 27 лютого 2025 року ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на виконання договору факторингу №27/0225-01 від 27 лютого 2025 року підписали реєстр прав вимоги №1 від 27 лютого 2025 року у якому зазначено, що клієнт відступає фактору право вимоги до [PERSON] за договором №519899939 від 29 лютого 2024 року на загальну суму 30\~240,00 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту 6\~400,00 грн, заборгованість по процентам 23\~840,00 грн. Позивачем не надано суду реєстр прав вимоги №282 від 30 квітня 2024 року до договору факторингу №28/1118-01, на який він посилається в позовній заяві, за яким до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №519899939. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про непідтвердження відступлення прав вимоги ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором №519899939 від 29 лютого 2024 року на користь ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу №28/118-01 від 28 листопада 2018 року та недоведеність ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуття ним права вимоги до відповідача. Також, суд зазначає, що правовідносини за договором №519899939 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] виникли 29 лютого 2024 року, тобто значно пізніше ніж було укладено договір факторингу №28/118-01 від 28 листопада 2018 року. Відповідно до п.8.2 договір факторингу\~№28/118-01\~(в\~редакції додаткової\~угоди №26) строк договору закінчується 31 грудня 2021 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. На час укладення договору факторингу №28/118-01 у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було відсутнє право вимоги до [PERSON] за договором №519899939 від 29 лютого 2024 року, яке ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» могло би передати ТОВ «Таліон Плюс». Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження права грошової вимоги позивача до відповідача за договором №519899939 від 29 лютого 2024 року, тому відсутні правові підстави для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати залишаються за позивачем та відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed