Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, та стягнення аліментів. На підставу своїх вимог спирається на те що, [INFO] у селі Дзензелівка Маньківського району Черкаської області народилася дитина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про народження батьками [PERSON] є батько - [PERSON] та мати - [PERSON] . Підставою запису про батька є заява про державну реєстрацію народження відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Відповідно до інформації з вебсайту «Судова влада України» в мережі Інтернет [PERSON] за постановами суду у справах № 701/397/23, 701/629/23, 701/683/25 було притягнуто до адміністративної відповідальності за невиконання передбачених законом обов`язків щодо забезпечення необхідним умов життя, навчання та виховання малолітніх дітей. Відповідно до постанов Маньківського районного суду Черкаської області від 01.05.2023 у справі № 701/394/23, від 10.07.2023 у справі № 701/629/23 та від 14.07.2025 справа № 701/683/25 з Єдиного державного реєстру судових рішень, у якому відомості про фізичних осіб замінено літерними та цифровими позначеннями, особу за залишення без нагляду у будинку своєї дитини, систематичне вживання алкогольних напоїв, не зробивши ніяких висновків продовжувала ухилятись від виконання передбачених ч. 3 ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина, притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбачено частиною 1 статті 184 та частиною 2 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 № 8073-Х. Вказані рішення набрали законної сили. Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 02.04.2009 у справі № 2-215/2009, яке набрало законної сили, позбавлено батьківських прав щодо її доньки, та з тексту цього ж рішення вбачається що 30.05.2006 відповідно рішення Маньківського районного суду [PERSON] , була позбавлена батьківських прав відносно й свого старшого сина. Таким судовим рішенням встановлено, що відповідачка через постійний недогляд за донькою потрапила на лікування до опікового відділення Черкаської обласної лікарні з опіками тіла понад 50 %, стан дитини був важкий, потребувала постійних хірургічних втручань по пересадці шкіри. Проте лікуванням доньки мати не переймалась, продовжила вести розгульний спосіб життя, вживати алкогольні напої. 16.10.2023 в процесі обстеження умов проживання дитини встановлено, що за місцем проживання [PERSON] , була відсутня, перебувала вона у сусідів де вживала спиртні напої та перебувала у важкому алкогольному сп`янінні, поводила себе неадекватно. Догляд за малолітнім [PERSON] здійснює [PERSON] яка є тіткою дитини. Вона забезпечує дитину фінансово, водить до дитячого садка. Також повідомила, що її сестра [PERSON] , вже досить тривалий час зловживає алкоголем, та часто зникає покидаючи сина на неї. Схожа поведінка відповідачки була зафіксована й в актах умов проживання від 18.08.2025 та 10.07.2025, тобто при всіх відвідуваннях [PERSON] , перебувала в стані алкогольного сп`яніння, та не турбувалась за свого малолітнього сина. Вказана поведінка [PERSON] , підтверджується довідкою-характеристикою на неї від 18.07.2025 за № 107 виданою старостою Дзендзелівського старостинського округу, де також зазначено про негативну поведінку відповідача, педагогічною характеристикою директора Дзензелівського ЗДО «Колобок» Маньківської селищної ради де зазначено про антисоціальний спосіб життя відповідача та що вона дитиною майже не займається що породжує негативні наслідки в становленні дитини. Завідувач фельдшерсько-акушерським пунктом с. Дзендзелівка в своєму листі вказує на те, що з дитиною постійно звертається до неї тітка хлопчика [PERSON] , мати [PERSON] не була присутня при зверненні жодного разу. Відділом соціального захисту Маньківської селищної ради 17.07.2025 проведено обстеження з умовою з`ясування потреб сім`ї про що було складено відповідний акт та висновок оцінки потреб сім`ї, результатом чого стало підтвердження фактів неналежного виховання дитини, та необхідності роботи зі спеціалістами в цьому напрямку. Рішенням виконавчого комітету Маньківської селищної ради від 25.07.2025 № 147-25 «Про невиконання батьківських обов`язків [PERSON] , відносно сина [PERSON] » попереджено [PERSON] , про відповідальність за незалежне виконання батьківських обов`язків щодо свого малолітнього сина. Відповідно до інформації комунальної установи «Центр надання соціальних послуг Маньківської селищної ради» від 23.09.2025 № 164/01-4, у відділенні соціальної роботи на обліку перебуває родина [PERSON] , фахівцями регулярно здійснювались перевірки умов проживання та надавались рекомендації, щодо належного виконання батьківських обов`язків відносно малолітнього сина [PERSON] . [PERSON] , систематично зловживає алкогольними напоями, фахівці неодноразово заставали жінку в нетверезому стані. Проводились бесіди, щодо здорового способу життя та належного виконання батьківських обов`язків. Однак [PERSON] , рекомендацій не дотримувалась та продовжувала вести звичайний для себе спосіб життя. 19.08.2025 до органу опіки та піклування надійшла заява від [PERSON] про те що вона не заперечує про позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] так як вона не взмозі його матеріально утримувати та повноцінно приділяти йому увагу. Вказану заяву було розглянуто 20.08.2025 на комісії з питань захисту дітей (витяг з протоколу № 7 рішення № 2) та прийнято рішення рекомендувати виконавчому комітету Маньківської селищної ради прийняти рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно малолітнього сина, [PERSON] . Рішенням від 26.08.2025 № 161-25 виконавчим комітетом Маньківської селищної ради визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина, [PERSON] . Наведені докази свідчать про те, що відповідач не виховує свого сина - [PERSON] , не піклується про його фізичний, духовний та моральний розвиток. Зокрема, згадані у цій заяві докази свідчать про те, що відповідач регулярно споживає алкогольні напої, що і змусило представника позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Представник позивача до суду не з`явився, однак надав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутності та просить задоволити позовні вимоги в повному обсязі. [PERSON] , в судове засідання не з`явились, однак надала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності та не заперечує на задоволення позовні вимоги про позбавлення її батьківських прав відносно [PERSON] . Представники третьої особи: Служба у справах дітей Маньківської селищної ради Черкаської області до суду не з`явився, однак надала суду заяву, в якій просить справу слухати в її відсутності та просить задоволити позовні вимоги в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини: [INFO] у селі Дзензелівка Маньківського району Черкаської області народилася дитина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про народження батьками [PERSON] є батько - [PERSON] та мати - [PERSON] . Підставою запису про батька є заява про державну реєстрацію народження відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. [PERSON] згідно постанов суду у справах № 701/397/23, 701/629/23, 701/683/25 було притягнуто до адміністративної відповідальності за невиконання передбачених законом обов`язків щодо забезпечення необхідним умов життя, навчання та виховання малолітніх дітей. Відповідно до постанов Маньківського районного суду Черкаської області від 01.05.2023 у справі № 701/394/23, від 10.07.2023 у справі № 701/629/23 та від 14.07.2025 справа № 701/683/25 [PERSON] за залишення без нагляду у будинку своєї дитини, систематичне вживання алкогольних напоїв, за ухилення від виконання передбачених ч. 3 ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина, притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбачено частиною 1 статті 184 та частиною 2 статті 184 КУпАП. Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 02.04.2009 у справі № 2-215/2009, яке набрало законної сили, позбавлено батьківських прав щодо її доньки, та з тексту цього ж рішення вбачається що 30.05.2006 відповідно рішення Маньківського районного суду [PERSON] , була позбавлена батьківських прав відносно й свого старшого сина. Таким судовим рішенням встановлено, що відповідачка через постійний недогляд за донькою потрапила на лікування до опікового відділення Черкаської обласної лікарні з опіками тіла понад 50 %, стан дитини був важкий, потребувала постійних хірургічних втручань по пересадці шкіри. Проте лікуванням доньки мати не переймалась, продовжила вести розгульний спосіб життя, вживати алкогольні напої. 16.10.2023 в процесі обстеження умов проживання дитини встановлено, що за місцем проживання [PERSON] , була відсутня, перебувала вона у сусідів де вживала спиртні напої та перебувала у важкому алкогольному сп`янінні, поводила себе неадекватно. Догляд за малолітнім [PERSON] здійснює [PERSON] яка є тіткою дитини. Вона забезпечує дитину фінансово, водить до дитячого садка. Також повідомила, що її сестра [PERSON] , вже досить тривалий час зловживає алкоголем, та часто зникає покидаючи сина на неї. Схожа поведінка відповідачки була зафіксована й в актах умов проживання від 18.08.2025 та 10.07.2025, тобто при всіх відвідуваннях [PERSON] , перебувала в стані алкогольного сп`яніння, та не турбувалась за свого малолітнього сина. Вказана поведінка [PERSON] , підтверджується довідкою-характеристикою на неї від 18.07.2025 за № 107 виданою старостою Дзендзелівського старостинського округу, де також зазначено про негативну поведінку відповідача, педагогічною характеристикою директора Дзензелівського ЗДО «Колобок» Маньківської селищної ради де зазначено про антисоціальний спосіб життя відповідача та що вона дитиною майже не займається що породжує негативні наслідки в становленні дитини. Завідувач фельдшерсько-акушерським пунктом с. Дзендзелівка в своєму листі вказує на те, що з дитиною постійно звертається до неї тітка хлопчика [PERSON] , мати [PERSON] не була присутня при зверненні жодного разу. Відділом соціального захисту Маньківської селищної ради 17.07.2025 проведено обстеження з умовою з`ясування потреб сім`ї про що було складено відповідний акт та висновок оцінки потреб сім`ї, результатом чого стало підтвердження фактів неналежного виховання дитини, та необхідності роботи зі спеціалістами в цьому напрямку. Рішенням виконавчого комітету Маньківської селищної ради від 25.07.2025 № 147-25 «Про невиконання батьківських обов`язків [PERSON] , відносно сина [PERSON] » попереджено [PERSON] , про відповідальність за незалежне виконання батьківських обов`язків щодо свого малолітнього сина. Відповідно до інформації комунальної установи «Центр надання соціальних послуг Маньківської селищної ради» від 23.09.2025 № 164/01-4, у відділенні соціальної роботи на обліку перебуває родина [PERSON] , фахівцями регулярно здійснювались перевірки умов проживання та надавались рекомендації, щодо належного виконання батьківських обов`язків відносно малолітнього сина [PERSON] . [PERSON] , систематично зловживає алкогольними напоями, фахівці неодноразово заставали жінку в нетверезому стані. Проводились бесіди, щодо здорового способу життя та належного виконання батьківських обов`язків. Однак [PERSON] , рекомендацій не дотримувалась та продовжувала вести звичайний для себе спосіб життя. 19.08.2025 до органу опіки та піклування надійшла заява від [PERSON] про те що вона не заперечує про позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] так як вона не взмозі його матеріально утримувати та повноцінно приділяти йому увагу. Вказану заяву було розглянуто 20.08.2025 на комісії з питань захисту дітей (витяг з протоколу № 7 рішення № 2) та прийнято рішення рекомендувати виконавчому комітету Маньківської селищної ради прийняти рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно малолітнього сина, [PERSON] . Рішенням від 26.08.2025 № 161-25 виконавчим комітетом Маньківської селищної ради визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина, [PERSON] . Суд при вирішенні даного питання керується наступним. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, при цьому, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 150 СК України, яка закріплює обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, а також зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до положень ст. 157 СК України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно зі ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків. Судом встановлено, що має місце факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків, оскільки із матеріалів справи вбачається, що відповідач зловживає спиртними напоями, ніде не працює, не забезпечує матеріальний стан дитини, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки відповідача, свідомого нехтування ним своїми обов`язками. Аналогічні роз`яснення викладені у пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав». Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Ураховуючи викладене, суд на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов висновку про те, що позбавлення відповідача батьківських прав, тобто прав наданих батькам до досягнення їх дитиною повноліття на їх виховання, захист їх інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). За змістом роз`яснень, викладених у п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). При цьому суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим і суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України), проте в даному випадку суд погоджується із наданим позивачем рішення виконачого комітету Маньківської селищної ради № 161-25 від 26.08.2025р. (а.с. 30) про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки відносно неповнолітньої дитини: [PERSON] [INFO] . У відповідності до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Способи виконання обов`язків батьків щодо утримання дитини за загальним правилом визначаються за домовленістю між ними, згідно ч. 1, 2 ст. 181 СК України. При відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на неповнолітню дитину та ненадання дитині утримання, той із батьків, з ким проживає дитина, має право на стягнення аліментів у судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зазначені положення відповідають вимогам, передбаченим статтями 183, 184 СК України. Конкретна частка заробітку (доходу) матері, батька (платника аліментів), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у кожному конкретному випадку визначається лише судом. Суд може присудити одній дитині аліменти у будь-якій частці від заробітку (доходу) з врахуванням обставин, визначених ст. 182 СК України. Суд вважає, що позивачем надано до суду належні та допустимі докази винної поведінки відповідача щодо своєї дитини та винятковості даного випадку, яка свідчить про наявність підстав для застосування до відповідача крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення їх батьківських прав щодо малолітньої дитини, тому позов про позбавлення батьківських прав підлягає до повного задоволення. Судові витрати, відповідно до ст. 141 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved