Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

ПАТ «УСК «княжа Вієнна Іншуранс груп» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги мотивує тим, що 26.08.2021 між ПАТ «УСК «княжа Вієнна Іншуранс груп» та ПАТ «МХП» було укладено договір добровільного страхування наземного -транспорту №06/107-69-001819/20. Предметом договору страхування були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Scania P340, д.р. № [NUMBER] . У відповідності до умов договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 14.06.2022 [PERSON] , керуючи транспортним засобом Daf д.р. № [NUMBER] , в м. Умань допустив зіткнення з транспортним засобом Scania P340, д.р. № [NUMBER] . Відповідно до постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.09.2022 (справа №705/2329/22) винним у вчиненні адміністративного правопорушення визнано відповідача, внаслідок порушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ «СК «Універсальна», то на підставі договору №ЕР-205156060 позивачу було розраховано розмір страхового відшкодування із врахуванням норм ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Розмір страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування №ЕР-205156060 складає 1\~547,19 грн, що в подальшому було відшкодовано страховою компанією відповідача. Різницю між фактичною вартістю ремонту з урахуванням зміни зношених деталей на нові та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, повинна сплачувати особа, з вини якої настав страховий випадок, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування. Отже, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить: 10\~959,67 (загальна сума відшкодування за договором страхування транспортного засобу, яку виплатило ПАТ «УСК «княжа\~Вієнна Іншуранс\~груп»)\~ 1\~547,19\~грн (сума\~відшкодована ПАТ\~«СК «Універсальна»)\~=\~9\~409,48\~грн.\~22.12.2022\~року відповідачу\~було направлено\~претензію щодо\~добровільної сплати\~коштів в\~порядку регресу.\~11.01.2023\~року між\~відповідачем та\~позивачем було\~укладено договір\~№220000580941\~про добровільне\~відшкодування шкоди\~з умовою\~сплати боржником\~починаючи з\~січня 2023\~року щомісячно\~суми \~1\~568,24\~грн.\~Сума боргу\~ 9\~409,48\~грн.\~мала бути\~виплачена до\~30.06.2023\~року.\~Останній платіж\~за договором\~складав \~1\~568,28\~грн.\~станом на\~24.06.2025\~року кошти\~на рахунок\~позивача не\~надходили. На підставі наведеного, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 9\~409,48 грн. як відшкодування витрат заподіяних позивачу та 3028 грн. оплаченого судового збору. Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 14 серпня 2025 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідачу [PERSON] була надіслана ухвала про відкриття провадження у справі, днем вручення якої відповідно до п.4 ч.6 ст.272 ЦПК України є 06.09.2025 року, проте правом на подання відзиву не скористався. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Судом встановлено, що 14.06.2022 о 10 год. 50 хв. на 546 км а/д М-30 Уманського району, керуючи автомобілем Daf XF д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем Scania P340 д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , у результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області справа №705/2329/22 від 12.09.2022 \~ [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст. 124 КУпАП\~та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с.60). 26.08.2021 між ПАТ «УСК «княжа Вієнна Іншуранс груп» та ПАТ «МХП» було укладено договір добровільного страхування наземного -транспорту №06/107-69-001819/20. Предметом договору страхування були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Scania P340, д.р. № [NUMBER] (а.с. 14-21). 16.06.2022 року ПАТ «УСК\~«княжа Вієнна\~Іншуранс груп» розрахувало суму страхового відшкодування по даній страховій справі на підставі калькуляції №22-0580941 від 16.06.2022 року (а.с.30). Згідно з умовами Договору добровільного страхування наземного транспорту № 06/107-69-001819/20 від 26.08.2021 року (а.с.14-21), на підставі страхового акту № 220000580941 від 16.06.2022 (а.с.29), акту огляду транспортного засобу (а.с.25-26) , рахунку калькуляції №22-0580941 від 16.06.2022 року (а.с.30) та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний «Scania P340» д.р.н. [NUMBER] , склала 10\~956,67 грн. ПАТ «УСК «княжа Вієнна Іншуранс груп», виплатило суму страхового відшкодування на розрахунковий рахунок СТО у розмірі 10\~956,67 грн., що підтверджується платіжним дорученням №ЗР043353 від 17.06.2022 року ( а.с. 31). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як водія «Daf XF» д.р.н. [NUMBER] , була застрахована за договором №ЕР-205156060 в ПАТ «СК «Універсальна» та який діяв на момент ДТП 14.06.2022 року. Позивач звернувся до ПАТ «СК «Універсальна`з заявою (претензією) про виплату страхового відшкодування в порядку регресу на суму 10\~956,67 грн.. у відповідь на яку ПАТ «СК «Універсальна» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 1\~547,19 грн. в рамках ліміту відповідальності передбаченою полісом № ЕР-205156060. Невідшкодованою залишилася сума в розмірі 9\~409,48 грн., яка становить суму даного позову. Відповідно до\~ст. 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, завдання майнової (матеріальної)іншій особі. Згідно\~з ст. 993 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України) до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за збитки. Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою. Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпілий) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої. Згідно зі ст. 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. У п. 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття регрес та суброгація. У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): вказано, що стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілого у деліктному зобов`язанні. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1\~ст. 1191 ЦК України\~передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з\~\~ [PERSON] на користь позивача 9\~409,48 грн. завданих збитків. На підставі ч.1\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір за подання позову в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved