Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з цим позовом до відповідачки [PERSON] та просить позбавити її батьківських прав стосовно дитини, [PERSON] , [INFO] , встановити над ним опіку та призначити її опікуном. Позов мотивує тим, що відповідачка має дитину. Батько дитини загинув. Відповідачка участі у вихованні дитини [PERSON] не приймає, починаючи з січня 2021 року, не піклується про дитину, фізичний, духовний, культурний розвиток, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу, не приїздить до дитини, не цікавиться життям та успіхами. Саме позивачка забезпечує дитину всім необхідним для спеціально-організованої діяльності під час виховного процесу, завдяки її турботі дитина адаптувалась у суспільстві. Позивачка дбає про благополуччя дитини. Дитина проживає з позивачкою. Відповідачка [PERSON] відзив на позовну заяву до суду у встановлений строк не надіслала. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити. Позивачка суду пояснила, що відповідачка аліменти на утримання дитини не сплачує, а батько дитини загинув. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, повідомлялась про місце та час розгляду справи, про причину неявки не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надіслала. Оскільки відповідачка, яка повідомлялась про місце та час розгляду справи в судове засідання не з`явилась, не надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, відзив на позов не подала, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позивачка не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник Долинської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, повідомлявся про місце та час розгляду справи, про причину неявки не повідомив. Представник виконавчого комітету Центрально-Міської у місті ради в судове засідання не з`явився, повідомлявся про місце та час розгляду справи, однак надіслав до суду листа про розгляд справи за його відсутності, під час винесення рішення просить врахувати висновок органу опіки та піклування про розв`язання спору. Свідок [PERSON] , [INFO] суду пояснила, що є колишньою свахою позивачки. Їй відомо про те, що дитина [PERSON] постійно проживає з бабою, тобто позивачкою у справі, а також дідом. Мати не бере участі у вихованні дитини. Особисто з 16 листопада 2024 року по 31 січня 2025 року проживала в сім`ї за місцем проживання баби та дитини, відповідно стверджує, що в дитини ніколи ніхто не відбирав телефону та не забороняв спілкуватися з матір`ю. З відповідачкою знайома особисто. Останній раз відповідачку бачила в 2021 році. Раніше відповідачку запитувала з приводу того, що вона не спілкується зі своєю дитиною, а вона у свою чергу повідомляла, що вже має іншу дитину. [PERSON] матеріально дитині не допомагає, навіть не робить подарунку на його день народження. Дитина особисто їй повідомляла, що заблокувала матір, оскільки вона телефонувала в стані алкогольного сп`яніння. Відповідачка також має старшу доньку та меншу дитину від інших чоловіків. Стверджує, що відповідачка взагалі не бере участі у вихованні дитини [PERSON] , з дитиною не спілкується. Їй відомо про ці обставини, оскільки до цієї сім`ї є близькою людиною. Свідок [PERSON] , [INFO] суду пояснила, що є сусідкою [PERSON] . Сім`я в якій проживає дитина є нормальною. Дитина проживає з бабою та дідом, є охайною. Мати дитини бачила в 2021 році. З того часу матері в дитини немає, дитина про матір взагалі не розмовляє. Дитину до школи водить баба, а матері не бачить з 2021 року. Стверджує, що відповідачка участі у вихованні дитини не приймає з 2021 року. Бачить, що життя дитини відбувається без матері. Матір дитині не допомагає взагалі, допомагає дитині баба та дід, саме вони займаються дитиною. Свідок [PERSON] , [INFO] суду пояснила, що особисто їй відомо про те, що [PERSON] виїхала від своєї дитини та з того часу участі у вихованні дитини не приймає, матеріально дитині не допомагає, до першого класу дитину не вела. [PERSON] змушена була залишити роботу та доглядати й виховувати внука. Позивачка власними коштами утримує дитину, займається її лікуванням. Стверджує, що мати з 2021 року не бере жодної участі у вихованні дитини. Особисто [PERSON] має на матір образу, оскільки вона зловживає алкоголем. Дитина спілкується зі своєю старшою сестрою, яка проживає з матір`ю. Особисто знайома з відповідачкою. Стверджує, що [PERSON] зловживає алкоголем. Дитина за цих обставин з матір`ю не спілкується. Мати коли перебуває в стані алкогольного сп`яніння то телефонує до дитини та її ображає. Суд, заслухавши пояснення позивачки, її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (чч. 1, 2 ст. 83 ЦПК України). Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом установлено, що відповідачка є матір`ю дитини, [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини записаний [PERSON] , [INFO] (а. с. 10). Заочним рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 травня 2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а. с. 8, 9). Цим рішенням було встановлено, що сторони не проживають разом з січня 2021 року. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , який був батьком дитини (а. с. 116). За змістом довідки Державного геофізичного підприємства «Укргеофізика» від 16 серпня 2021 року, [PERSON] проживає разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а. с. 11). Актом від 16 травня 2024 року підтверджується, що [PERSON] проживає за місцем реєстрації [PERSON] разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 17 березня 2017 року по тепер. Мати [PERSON] не проживає разом з дитиною з серпня 2021 року по тепер (а. с. 12). Довідкою Комунального закладу дошкільної освіти (ясла-садочок) № 34 Криворізької міської ради від 16 травня 2024 року № 013/14, [PERSON] дійсно відвідує цей заклад дошкільної освіти з 8 вересня 2021 року по тепер. Батьки розлучені. Дитина проживає з батьком, який забезпечує відвідування дитини в дошкільному закладі, цікавиться його успіхами, приймає активну участь у вихованні. Останнім часом дитиною опікується баба [PERSON] . Мати проживає окремо та участі у вихованні дитини не приймає (а. с. 13). За містом акта обстеження умов проживання від 18 грудня 2024 року № 7/10-19/936, дитина [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з бабою, дідом та дядьком. Квартира має водо та газопостачання, електрозабезпечення. Кімнати з меблями, побутовою технікою, санітарно-гігієнічні умови проживання дитини задовільні. Дитина має окрему кімнату, комп`ютер, мобільний телефон, планшет, окреме ліжко, одяг та взуття згідно з сезоном, є здобувачем освіти Криворізької гімназії № 60 Криворізької міської ради. [PERSON] з серпня 2021 року участі у вихованні дитини не бере, проживає окремо, з 2021 року матеріальної допомоги, подарунків, шкільного приладдя, одягу тощо також не надає (а. с. 47). Актом обстеження житлово-побутових умов проживання здобувача освіти від 6 вересня 2024 року, обстежено умови проживання дитини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Дитина має окреме постійне місце для навчання, для відпочинку, спальне місце, необхідні меблі та обладнання (телевізор, комп`ютер тощо). Дитина достатньо забезпечена їжею, новими та такими, що були у користуванні речами, шкільним та канцелярським приладдям. Батьки дитини розлучені. Дитина проживає з батьком, який зник безвісти. Мати дитиною не опікується, має нову родину. З дитиною мати спілкується рідко, участі у вихованні не приймає. Рекомендовано дитину взяти під соціальний супровід, тримати на постійному контролі психологічний стан дитини та соціальний стан родини (а. с. 48). Відповідно до довідки Криворізької гімназії № 60 Криворізької міської ради від 4 грудня 2024 року № 174, [PERSON] , [INFO] дійсно навчається в 1-А класі (а. с. 58). За змістом акта обстеження умов проживання № 99 від 4 липня 2025 року за місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , умови проживання задовільні, у квартирі чисто, затишно, є приготовлена їжа, запас продуктів харчування, меблі, побутова техніка, постільна білизна, одяг, взуття в достатній кількості та належному стані. Мати проти позбавлення її батьківських прав стосовно сина, стверджує, що з дитиною спілкується по телефону, в тому числі в режимі відозв`язку. Відчуває, що [PERSON] чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною. Бажає проживати з дитиною та зробить для цього все необхідне. Матері рекомендовано продовжити виконувати заходи, передбачені планом соціального супроводу сім`ї та дослухатися до порад фахівців центру соціальних служб, служби у справах дітей з метою подолання складних життєвих обставин (а. с. 137, 138). Відповідно до змісту письмових пояснень дитини [PERSON] , опитаного в присутності головного спеціаліста Служби у справах дітей виконавчого комітету районної у місті ради, батько дитини загинув на війні, а мати невідомо де проживає, з нею не спілкується, його життям та навчанням вона не займається, ніякої допомоги не надає. Тепер проживає з бабою, навчається в Криворізькій гімназії № 60 КМР. Баба допомагає у вивченні уроків, одягає його та годує. Свою матір майже не знає, бажає проживати з бабою, яку сильно любить (а. с. 141). Згідно з висновком виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради від 19 серпня 2025 року № 8/33-3554, є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього [PERSON] . З січня 2021 року дитина проживала з батьком та бабою. Мати виїхала в невідомому напрямку. [INFO] батько дитини загинув виконуючи бойове завдання. З того часу вихованням, навчанням та утриманням дитини займається баба, а дитина матір майже не знає. Мати дитини зі своєю родиною має статус сім`ї, яка опинилася у складних життєвих обставинах у зв`язку з неналежним виконанням матір`ю батьківських обов`язків. Відповідачка раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення домашнього насильства стосовно дитини. Відповідачка самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно дитини, не піклується про духовний і фізичний розвиток дитини, не цікавиться життям та навчанням, не бере участі у вихованні, не забезпечує дитину необхідним харчуванням, лікуванням, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не надає матеріальної та фінансової допомоги (а. с. 145-147). Верховний Суд у постанові від 24 січня 2024 року в справі № 450/4288/21 зробив висновок, що «відповідно до чч. 4, 5, ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України). Передбачена чч. 4 та 5 ст. 19 СК України обов`язковість висновку органу опіки та піклування у відповідних категоріях цивільних справ не може абсолютизуватися. У разі, якщо з тих чи інших причин такий висновок отримати не можна, суд має вирішити спір за наявними у справі доказами. Якщо з тих чи інших причин орган опіки та піклування відмовиться надати свій висновок у справі, де за приписами чч. 4 та 5 ст. 19 СК України надання ним такого висновку є обов`язковим, ця обставина не означає неможливості розгляду та вирішення спору. Протилежний підхід є рівнозначним відмові у доступу до правосуддя і означав би порушення положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначений підхід має загальний характер і є цілком справедливим для випадків, коли не було отримано письмового висновку органу опіки та піклування при розгляді справ, де участь органу опіки та піклування є обов`язковою, з огляду на неможливість надати такий висновок, зокрема, у зв`язку із перебуванням дитини за межами країни, перебуванням дитини на непідконтрольній території, неможливості встановити місце фактичного перебування дитини з одним із батьків тощо (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року у справі № 523/19706/19 (провадження № 61-12112сво22))». За змістом п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд установив, що відповідачка [PERSON] тривалий час разом із власною малолітньою дитиною не проживає, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Ці обставини підтвердженні фактичними даними, що містяться у матеріалах цивільної справи. З огляду на вищезазначене, суд уважає доведеним той факт, що відповідачка у справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини, а саме ухиляється від виконання обов`язків щодо піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Об`єктивних причин за яких відповідачка не виконувала покладені на неї батьківські обов`язки судом не встановлено та доказів з цього приводу матеріали справи не містять. Отже, суд дійшов до переконання про обґрунтованість цього позову в частині позбавлення батьківських прав та його задоволення. Суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (ч. 3 ст. 60 ЦК України). Матеріали цієї справи не містять подання органу опіки та піклування про призначення опікуном дитини саме позивачки у справі, а тому зважаючи на те, що саме орган опіки та піклування наділений повноваження вносити на розгляд суду відповідне подання та розглядати кандидатів, відповідно у цій частині позову повинно бути відмовлено. Це питання може бути вирішено в майбутньому в позасудовому та судовому порядку. Статтею 258 СК України передбачено, що баба і дід мають право на самозахист внуків. Баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. За змістом ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з чч. 2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом установлено, що у відповідачки є дитина щодо якої суд уважає є підстави для позбавлення її батьківських прав. Відповідачка зобов`язана утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Дитина сторін зважаючи на її вік, а саме те, що вона є малолітньою, відповідно має незадовільне матеріальне становище, що суд враховує при визначенні розміру аліментів. Суд виходить з презумпції фізичного здоров`я батьків та самої дитини, оскільки інших відомостей про це сторони не надали. Відомості про майновий стан відповідачки у справі відсутні, однак відповідачка має інших двох дітей та є сім`єю, яка опинилась у складних життєвих обставинах, що суд враховує при визначенні розміру аліментів. Суд уважає визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись з відповідачки на користь позивачки на утримання дитини в розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позовну заяву пред`явлено до суду 17 червня 2024 року, відповідно починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Отже, суд дійшов до висновку про задоволення цього позову. Позивачкою не надано суду фактичних даних про понесення нею судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial