Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради звернулося до суду з вказаним позовом про стягнення з відповідачів боргу за спожиті послуги централізованого опалення в сумі 74 623,78 грн, та витрат понесених при сплаті судового збору, в обґрунтування якого зазначає, що відповідачі є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] , яка забезпечувалась послугами централізованого опалення, які надавав позивач. Відповідачі тривалий час не сплачували за надані послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість, яку позивач просить стягнути. У судове засідання представник позивача не з`явився, подала заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, проти заочного рішення не заперечують. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, [PERSON] направила клопотання в якому просив застосувати строки позовної давності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , забезпечується послугами централізованого опалення, постачання теплової енергії, які надає позивач. Квартира [ADDRESS] , згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 432970852 від 26.06.2025 року є спільною частковою власністю та в різні періоди належала: [PERSON] - з 30.06.1999 року по 16.12.2013 року - 1/2 частки квартири на підставі договору купівлі-продажу № 1775 від 30.06.1999 року та рішення Богунського районного суду м. Житомира від 17.01.2012 року у справі№ 2-879/2012; [PERSON] - з 30.06.1999 року по даний час - 1/2 частки квартири на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 17.01.2012 року у справі № 2-879/2012; [PERSON] - з 17.12.2013 року по даний час - 1/2 частки квартири на підставі договору дарування № 1425 від 17.12.2013 року. Як встановлено із позовної заяви та розрахунку заборгованості з відповідачів слід стягнути заборгованість, а саме: [PERSON] - 1/2 частини боргу за спожиті послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії за період з 01.03.2011 року по 16.12.2013 року у сумі 2 513,71 гри. та 1/3 частину витрат на оплату судового збору за подання позовної заяви у сумі 1009,33 грн.; [PERSON] - 1/2 частини боргу за спожиті послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії в період з 01.03.2011 року по 01.07.2025 року у сумі 37 311,89 грн. та 1/3 частини витрат на оплату судового збору за подання позовної заяви у сумі 1009,33 грн; [PERSON] - 1/2 частини боргу за спожиті послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії в період з 17.12.2013 року по 01.07.2025 року у сумі 34 798,18 грн. та 1/3 частини витрат на оплату судового збору за подання позовної заяви у сумі 1009,33 грн. Згідно ухали Богунського районного суду м. Житомира від 16.10.2025 року провадження у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської\~міської\~ради до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії, закрито в частині пред`явлення позовних вимог до [PERSON] . Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, що передбачено ст. 81 ЦПК України. Відповідно до ст.\~322\~ЦК\~України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно положень ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За змістом ч. 1 ст.\~543\~ЦК\~України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Власники (споживачі) повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін (ст. 162 ЖК України). Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п. 18 Правил). Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду № 285/4671/15-ц від 14.01.2019. Обов`язок сплатити за надані й спожиті послуги випливає з ч. 1 ст. 11 ЦК України про те, що цивільні справа та обов`язки випливають з дій осіб, що передбачені актом цивільного законодавства. Відсутність між сторонами договору не може слугувати підствою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 20.11.2024 в справі № 463/6799/18. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ч. 1 ст. 256 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки (ч. 1 ст. 257 ЦК України). За положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким було доповнено Цивільний кодекс\~України відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені у тому числі статями 257 та 258 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину. З 12.03.2020 на території України було встановлено карантин, який тривав по 30.06.2023 відповідно до постанов Кабінету\~Міністрів\~України\~від 11.03.2020\~№\~211\~«Про\~запобігання\~поширенню на\~території\~України\~гострої респіраторної\~хвороби\~COVID-19,\~спричиненої\~коронавірусом\~SARS-CoV-2» (із змінами та доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України). Як визначено п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Тобто, з 12.03.2020 і до скасування карантину, строки позовної давності продовжені Законом, а тому позивачем не допущено пропуску строку позовної давності щодо заявлених позовних вимог за період з 12.03.2017 по 01.06.2021. Позивач звернувся з позовом до суду 15.07.2025 щодо заборгованості наявної у [PERSON] за період із 01.03.2011\~по 16.12.2013 та заборгованості наявної у [PERSON] за період із 01.03.2011 по 01.07.2025, пропустивши з урахуванням положень про переривання позовної давності, визначених Законом України № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020, строк позовної давності щодо вимог за період з 01.03.2011 по 11.03.2017. Тому за заявою відповідачів суд застосовує до позовних вимог щодо суми заборгованості за вказаний період строк позовної давності та відмовляє в задоволенні позову в цій частині в зв`язку з пропуском позивачем зазначеного строку позовної давності при зверненні до суду з позовом. З огляду на те, що відповідачі у порушення своїх зобов`язань не сплачували в повному обсязі та вчасно плату за надані послуги з централізованого опалення, чим були порушені права позивача, суд задовольняє вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за період з 12.03.2017 по 01.07.2025, що становить 28 016,24 грн, Таким чином, суд стягує з відповідача [PERSON] 1/3 частки від загальної суми заборгованості, що становить 28 016,24 грн, а також відмовляє, щодо вимог до відповідача [PERSON] , у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial