Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» (далі ТОВ «ФК «Кредит - Капітал») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 16657,50 гривень, а також стягнення судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 22.01.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан») та [PERSON] було укладено договір №8055601, згідно з умовами якого відповідач отримав 5000 гривень, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені умовами договору. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника. 26.06.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» укладено договір відступлення права вимоги №99-МЛ, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило позивачу право вимоги до боржників, в тому числі до відповідача. Сума заборгованості за кредитним договором становить 16657,50 гривень, з них: 3450 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 12257,50 грн прострочена заборгованість за сумою відсотків, 950 грн\~заборгованість за комісією. Покликаючись на умови кредитного договору, правові позиції Верховного суду, норми ЦК України, просили стягнути з відповідача заборгованість. Ухвалою Рокитнівського районного суду Рівненської області від 24 вересня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Цією ж ухвалою роз`яснено відповідачу порядок подання відзиву на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Клопотань не надходило. Копія ухвали про відкриття провадження у справі відповідачу направлялась на його відоме зареєстроване місце проживання відповідно до відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру. Поштовий конверт повернувся до суду без вручення. На довідці про причини повернення / досилання стоять відмітки «повертається» та «за закінченням терміну зберігання». У постановах від 14.08.2020 року та від 13.01.2020 року у справі №910/22873/17 Верховний суд зазначав, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Суд також звертає увагу, що листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 (провадження № 61-11723св22). Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов наступного висновку. Встановлено, що між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено договір про споживчий кредит №8055601. Згідно з ч.12 ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору,укладеного у письмовій формі. Відповідно до п. 1.2 договору сума кредиту (загальний розмір) складає 5 000,00 гривень. Відповідно до п.п. 1.3, 1.4. кредитного договору, кредит надається строком на 105 днів з 22.01.2023, який складається з поточного та пільгового періоду. Відповідно до п.2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Згідно додатку №1 до договору - Графіку платежів за договором про споживчий кредит, загальна вартість кредиту складає 20950гривень, з яких: 5000,00 грн - заборгованість за сумою кредиту, 15000 грн проценти за користування кредиту, 950 грн комісія за надання кредиту. (а.с.29) ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 5000,00 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. (а.с.31) Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом у встановлений договором строк не виконав. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно зі ст.ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення відповідачем нараховано комісію за оформлення кредиту, проценти згідно умов договору. Станом на дату подання позову заборгованість відповідача становить 16657,50 грн., з яких: 3450 грн. за тілом кредиту, 12257,50 грн. за процентами та 950 грн. за комісією. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч.1.ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 26.06.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги №99-МЛ, згідно з умовами якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право грошової вимоги за кредитними договорами, у тому числі і кредитним договором укладеним з відповідачем. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 8055601 в розмірі 16657,50 грн. (а.с.38 зворот) Таким чином, позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму заборгованості за договором № 8055601 в розмірі 16657,50 грн. Розрахунок заборгованості відповідачем не спростований. За вказаних обставин, аналізуючи зібрані у справі докази та правові норми, в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, що є підставою для їх задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору, що підтверджується документально та витрати на професійну правничу допомогу адвоката.

Outcome: approved