Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

06 червня 2025 року до Дніпровського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Заява обґрунтована тим, що 05.11.2021 року відповідач [PERSON] власноручно підписав анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн.; тип кредитної картки: «Універсальна», строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, процентна ставка 42,0 % річних; розмір мінімального обов`язкового платежу 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн., щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн., щомісячно, у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення. Вказує, що банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах Договору та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач же порушив зобов`язання за кредитним договором та станом на 05.02.2025 року має заборгованість в сумі 57\~021,08 грн., яка складається з наступного: 47\~632,14 грн. - заборгованість за тілом кредита; 9\~388,94 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. З посиланням на відповідні правові норми та докази, зважаючи на те, що відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «ПРИВАТБАНК», представник позивача просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 57\~021,08 грн., що підтверджує відповідним розрахунком. Крім того, просить стягнути з відповідача і понесені банком судові витрати у справі у розмірі 2\~422,40 грн. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце слухання справи, на адресу суду подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується неодноразовим викликом повісткою до суду. Будь яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідач не подавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст.247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів без фіксації судового процесу. Дослідивши подані представником позивача документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступних висновків. Відповідно до положень ст. ст.11-16, 202, 509, 525, 526, 610, 614, 625, 629, 1054 ЦК України, цивільні зобов`язання, що виникають з договорів, повинні належно виконуватися; за загальним правилом, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; особа здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, не завдаючи шкоди іншій особі; позичальник зобов`язаний повернути кредитору усе заборговане на умовах, передбачених договором і законом, а кредитор управі відповідно до умов договору та положень закону вимагати виконання порушеного зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Судом встановлено, що відповідно до анкети -заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приват Банку від 05.11.2021 року [PERSON] ознайомився із правилами та умовами надання банківських послуг, які розміщено на офіційному сайті банку, пам`яткою клієнта та тарифами, отримала їх примірник, а також отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок . З розрахунку заборгованості за договором №б/н від 05.11.2021 року укладеного між АТ КБ "Приват Банком" та [PERSON] вбачається, що станом на 05.02.2025 року, борг відповідача становить 57\~021,08 грн., який складається з наступного: 47\~632,14 грн. - заборгованість за тілом кредита; 9\~388,94 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Отже, встановлено, що позивач повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором та надав можливість відповідачу розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених кредитним договором. Вищенаведені правовідносини, виходячи з сукупності досліджених по справі доказів, у системному зв`язку регулюються наступними вимогами закону. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1062 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1ст. 1049ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З урахуванням описаного вище та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку між банком та [PERSON] 05.11.2021 року укладено кредитний договір. Відповідач своїм підписом дав згоду на те, що ознайомлений із Правилами та Умовами надання банківських послуг, Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, які розміщено на офіційному сайті банку, Пам`яткою клієнта та тарифами, тому вважається належно ознайомленим з інформацією, яка міститься в таких документах. Позивачем умови кредитного договору виконано належним чином, надавши відповідачу кредит. Однак, відповідач [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконав, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснив, внаслідок чого, станом на 05.02.2025 року, борг відповідача становить 57\~021,08 грн., який складається з наступного: 47\~632,14 грн. - заборгованість за тілом кредита; 9\~388,94 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Доказів про існування заборгованості у меншому розмірі або її відсутність відповідач суду не надав. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення із [PERSON] на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved