Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

19\~вересня 2025\~року [PERSON] ,\~в інтересах\~якого діє\~представник [PERSON] ,\~ звернувся\~до суду\~з заявою\~про встановлення\~фактупроживання\~однією сім`єю\~як чоловіка\~та жінки\~без реєстрації\~шлюбу з [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заяви [PERSON] посилається на те, що з 08 вересня 2006 року по 12 січня 2025 року він та [PERSON] проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. За вказаний період проживання вони вели спільний побут, мали взаємні права, обов`язки та спільний бюджет, разом вели спільне господарство. Він завжди вважав [PERSON] своєю дружиною, а вона його своїм чоловіком. Однак, протягом часу спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини за дійсної наявності шлюбних відносин шлюб між ними зареєстрований не був. Встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу має для заявника юридичне значення, а саме для оформлення спадщини після померлої [PERSON] . Відповідно до ст.1264 ЦК України він є спадкоємцем за законом (четвертої черги) після смерті [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини проживав спільно із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Проте, виконуючою обов`язки державного нотаріуса Барвінківської державної нотаріальної контори Харківської області Щербиною В.В. було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дій, оскільки йому, як спадкоємцю, необхідно надати рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, та рекомендувала звернутись до суду. Посилаючись на викладене, просив заяву задовольнити. Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 22 вересня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. В судове засідання заявник та його представник не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримують та просили задовольнити. Представник Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просить розгляд справи провести без участі представника заінтересованої особи. Проти задоволення заяви не заперечує. Оскільки у судове засідання ніхто не з`явився, тому, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Барвінківським виконавчим комітетом міської ради Ізюмського району Харківської області 15 січня 2025 року актовий запис №19 (а.с.11). Згідно відомостей, що містяться у довідці № 21/08 від 15 серпня 2025 року, виданої гловним спеціалістом Барвінківського виконавчого комітету міської ради Ізюмського району Харківської області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у період з 01.01.2006 по 12.01.2025 проживали разом, та були зареєстровані за адресою за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у виді земельної ділянки площею 5.0402 га, кадастровий номер 6320481500:03:000:0086, розташованої на території Гаврилівського старостинського округу (колишня Гаврилівська сільська рада) Ізюмського (колишнього Барвінківського) району Харківської області, яка належала останній на підставі витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0001543552025, виданого 01.08.2025 (а.с. 12-18). Заявник обумовив, що встановлення факту проживання однією сім`єю не менше як п`ять років зі спадкодавцею, йому потрібно з метою отримання спадщини на нерухоме майно. 01 серпня 2025 року [PERSON] вернувся до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва на право на спадщину за законом, проте виконуючою обов`язки державного нотаріуса Барвінківської державної нотаріальної контори Харківської області Щербиною В.В. було надано роз`яснення щодо оформлення вищезазначеної спадщини та постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дій, оскільки йому, як спадкоємцю, необхідно надати документи, які підтверджують факт проживання однією сім`єю із спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, та рекомендувала звернутись до суду, що вбачається з постанови про відмову в видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.10). 13 травня 2025 року виконуючою обов`язки державного нотаріуса Барвінківської державної нотаріальної контори Харківської області Щербиною В.В.., за заявою [PERSON] , було заведено спадкову справу № 42/2025 (номер за спадковим реєстром 74059935) після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Інших заяв від будь-яких осіб, які б вважали себе спадкоємцями після смерті [PERSON] до нотаріальної контори, в межах передбачених законодавством строків, подано не було. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, яким згідно зі ст.1220 ЦК України є день смерті особи. За змістом положень ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.21 постанови №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. В своє чергу, Конституційний Суд України в п.6 рішення від 3.06.99р. №5-рп/99 також зазначив, що членами сім`ї можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом з`ясовано, що під час спільного проживання заявника із [PERSON] , вони були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, приймали спільну участь у витратах на утримання житла та його ремонт, піклувалися один про одного, і наявність вказаних обставин у своїй сукупності свідчать про реальність сімейних відносин між ними, що також підтверджується фотознімками (а.с. 20-21). Таким чином судом, достовірно встановлено, що заявник [PERSON] дійсно проживав з [PERSON] , однією сім`єю з 08 вересня 2006 року по день смерті останньої, тобто до [INFO] , як чоловік та дружина та вели спільне господарство. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи викладене, заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved