Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

21 серпня 2025 року представник [PERSON] адвокат Поворознюк Б. М. звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. Позов мотивований тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із позивачем, а відповідач сплачує на їх утримання аліменти. В травні - червні 2025 року доньці [PERSON] та сину [PERSON] було надано стоматологічну медичну допомогу та проведено лікування зубів у Медичному центрі BRIGHT dentistry на загальну суму 57 500,00 грн. Вищевказані стоматологічні послуги було оплачено особисто позивачем. Оскільки відповідач в добровільному порядку відмовився відшкодувати позивачу половину вартості лікування дітей, представник позивача просив стягнути із відповідача на користь позивача 28 750 грн додаткових витрат на дітей та 2 000 грн витрат, понесених на професійну правову допомогу. Ухвалою суду від 25 серпня 2025 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження на дання відзиву на позов. У встановлений судом строк представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого у задоволенні позву просила відмовити, зважаючи на наступне. Так, позивачем не надано медичних висновків, які б підтверджували необхідність встановлення дітям у такому віці апаратів Hireks або Marko Rossa з лицьовою маскою. Крім того, введення доньки [PERSON] в медикаментозний сон при лікуванні зубів не було медично необхідним, оскільки лікування зубів у дітей може проводитись із застосуванням місцевої анестезії, яка є загальноприйнятою практикою і безпечним методом. Лікарських висновків про таку необхідність позивачем не надано. Щодо наданих актів виконаних робіт, представник відповідача зазначила, що жодний акт не містить ні підпису лікаря, який виконував ці роботи, або ж керівника закладу, в якому ці послуги надавались, також немає підпису отримувача таких послуг. Відповідач постійно сплачує аліменти на дітей, неодноразово покривав додаткові витрати на лікування дітей. Разом з тим, у відповідача наявна сім`я - дружина, син від першого шлюбу дружини та їх спільна донька, на яку відповідач також несе витрати, а постійні вимоги позивача щодо оплати дорогих стоматологічних процедур у приватних клініках без належного медичного обґрунтування, являються для відповідача суттєвим фінансовим навантаженням. Також представник відповідача просила стягнути з позивача на користь відповідача 3 000 грн витрат на професійну правову допомогу. Ухвалою суду від 30 вересня 2025 року в задоволені клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відмовлено. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали, та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено що, рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 02 грудня 2021 року, яке набуло законної сили 04 січня 2022 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Сторони мають двох спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] сплачує на користь [PERSON] аліменти на утримання спільних дітей в розмірі 1/3 від його доходів (заробітку). Як вбачається із наданих [PERSON] квитанцій, останній систематично перераховує [PERSON] грошові кошти. Із фотокопій листування між сторонами слідує, що [PERSON] добровільно покривати половину вартості лікування зубів дітей відмовився. Так, [PERSON] та [PERSON] було надано стоматологічну медичну допомогу та проведено лікування зубів у Медичному центрі BRIGHT dentistry, що знаходиться в м. Вінниця по вул. Івана Богуна, 2. Із акту виконаних робіт від 18 травня 2025 року вбачається, що було проведено консультацію перед наркозом [PERSON] на суму 1 000,00 грн. Відповідно до акту виконаних робіт від 21 травня 2025 року [PERSON] було надано наступні послуги: видалення 2 молочних зубів, використання кофердаму, використання оптрагейту, встановлення коронки, лікування пульпіту, періодонтиту з відновленням 1/2 зуба (3 зубів), лікування глибокого карієсу (4 зуби), лікування поверхневого карієсу, проведення вітальної ампутації пульпи з відновленням зуба під коронку, проведення діагностичних знімків, на загальну суму 25 050,00 грн. Згідно з актом виконаних робіт від 21 травня 2025 року, [PERSON] було надано послугу: проведення медикаментозного сну + контроль глибокого наркозу (від 3-х до 4-х годин) діти до 14 років, на загальну суму 9 600,00 грн. З акту виконаних робіт від 21 травня 2025 року слідує, що [PERSON] було надано наступні послуги: виготовлено апарат Hirex, Marco Rossa, виготовлення додаткового елементу апарату, виготовлення силіконового відбитку, на загальну суму 7 900,00 грн. Відповідно до акту виконаних робіт від 21 травня 2025 року [PERSON] було надано такі послуги: використання хірургічного набору Анти-СНІД, проведення френулопластики під загальним знеболюванням, на загальну суму 3 500,00 грн. Згідно з актом виконаних робіт від 17 червня 2025 року, було [PERSON] надано наступні послуги: виготовлення апарату Хайрекс або Марко-Роса з лицьовою маскою, встановлення додаткового елементу апарату, зняття силіконового відбитку, Opto Chek-Up, на загальну суму 10 450,00 грн. Загальна вартість наданих стоматологічних послуг у Медичному центрі BRIGHT dentistry [PERSON] та [PERSON] становить 57 500,00 грн. Як слідує із позову, позивач просить стягнути із відповідача половину понесених нею додаткових витрат на утримання дітей, а саме за лікування зубів, в сумі 28 750,00 грн. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (частина друга статті 185 СК України). Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Окрім того, при визначенні розміру додаткових витрат судом враховується матеріальне становище сторін, стан їхнього здоров`я та наявність утриманців. З огляду на вказане, суд враховує, що жодна із сторін, інтереси яких представляють професійні адвокати, доказів свого матеріального становища не надала, клопотання про їх витребування не заявила. При цьому суд враховує наявність малолітньої дитини на утриманні відповідача та утримання ним неповнолітнього [PERSON] , а також те, що відповідачем раніше добровільно відшкодовувались позивачеві значні витрати на лікування зубів у їх спільних дітей. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що витрати на лікування зубів малолітніх [PERSON] та [PERSON] , з огляду на значний об`єм стоматологічних робіт, їх вид, доведеність понесених на лікування витрат, які підтверджені актами виконаних робіт, довідками, фіскальними чеками, являються обґрунтованими, підпадають під визначення ч. 1 ст. 185 СК України, тому половина їх вартості підлягає стягненню з відповідача Разом з тим, медична необхідність та обґрунтованість витрат, понесених на медикаментозний сон та консультацію перед його застосуванням при лікування зубів [PERSON] , позивачем не доведена, з відповідачем вказана процедура не узгоджена, відтак понесення таких витрат є добровільним волевиявленням позивача, тому в частині стягнення половини вказаних витрат позов задоволенню не підлягає. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] на її користь додаткових витрат на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] , що становлять половину вартості стоматологічного лікування у Медичному центрі BRIGHT dentistry, з вирахуванням витрат, понесених на медикаментозний сон та консультацію перед ним, що остаточно становить 23 450,00 грн. Щодо судових витрат. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, зокрема розмір відшкодованих судових витрат визначається пропорційно сумі задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем були надані такі документи: договір про надання правничої допомоги від 30 липня 2025 року, детальний опис наданих послуг по договору про надання правничої допомоги від 20 серпня 2025 року, ордер, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та фіскальний чек. Враховуючи співмірність наданих адвокатом Поворознюком Б. М. послуг зі складністю справи, витраченим адвокатом часом, обсягом наданих послуг, ціною позову, беручи до уваги те, що позов було задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 1 631,30 грн (100 * 23 450 : 28 750) * 2000 : 100, що являється пропорційною до розміру задоволених позовних вимог. Представник відповідача адвокат Семченко А. В. у відзиві на позовну заяву просила стягнути з позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник відповідач надала договір про надання правничої допомоги від 10 вересня 2025 року, ордер, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, платіжну інструкцію. Враховуючи співмірність наданих адвокатом Семченко А. В. послуг зі складністю справи, витраченим адвокатом часом, обсягом наданих послуг, ціною позову, беручи до уваги те, що позов було задоволено частково, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 553,00 грн ((100 - 100 * 23 450 : 28 750) * 3 000 : 100), що являється пропорційним до розміру позовних вимог, в задоволенні яких судом відмовлено. На підставі ч. 10 ст. 141 ЦПК України, суд зобов`язує [PERSON] , на якого в цілому покладено суму судових витрат в розмірі 1 631,30 грн., сплатити [PERSON] , на яку покладено суму судових витрат в розмірі 553,00 коп., різницю, яка складає 1 078,30 грн. Сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. З відповідача [PERSON] слід стягнути судовий збір в дохід держави пропорційно до задоволених позовних вимог 987,90 грн (100 * 23 450 : 28 750) * 1 211,20 : 100). Іншу частину витрат на оплату судового збору компенсувати за рахунок держави в порядку ч. 6 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed