Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 14.05.2025 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в якій просить позбавити батьківських прав відповідача відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , оскільки останній не виконує свої батьківські обов`язки. [INFO] від шлюбу між [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , згідно якого Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 02 березня 2022 року складено відповідний актовий запис №133. Малолітній [PERSON] , [INFO] фактично проживає у сім`ї своєї двоюрідної сестри - [PERSON] , що підтверджується актом про фактичне проживання осіб від 04.04.2025. Після повномасштабного вторгнення російської федерації [PERSON] разом з сином [PERSON] виїхала за кордон, а саме до Федеративної Республіки Німеччина, Берлін для лікування. [INFO] [PERSON] померла. У травні 2023 року двоюрідний брат Позивачки повернувся до України та з цього час проживає з нею. Наразі дитина [PERSON] відвідує Комунальний заклад дошкільної освіти (ясла-садок) №159 Криворізької міської ради з 17.04.2024 року по теперішній час. Так, згідно характеристики від 26.03.2025 року підтверджується, що дитина відвідує КЗДО №158 КМР з 17.04.2024 року, фізичний ровзиток відповідає віковим нормам, добре контактує з дорослими, виявляє інтерес до однолітків, добре почуває себе в садочку. До дитячого садочку приводять та забирають постійно [PERSON] - тітка та [PERSON] - сестра. Батько, [PERSON] , не живе з сином, а також не підтримує його матеріально, не цікавиться успіхами і поведінкою [PERSON] , не підтримує зв`язок з вихователями та адміністрацією дитячого садку. З травня 2023 року [PERSON] проживає з двоюрідною сестрою, [PERSON] , яка займається його вихованням, піклується про хлопчика, підтримує його матеріально (дитина має все необхідне відповідно до віку). Наразі, Відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її зростанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти - створились умови, які шкодять інтересам дитини. Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної або будь-якої іншої участі у вихованні дитини. Наразі всі питання щодо виховання вирішуються Позивачем самостійно без участі та підтримки з боку Відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні Позивача. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] просили позов задовольнити в повному обсязі, позивач пояснила, що має намір оформити над [PERSON] опіку. Просила не стягувати аліменти з відповідача, оскільки має намір, в разі необхідності звернутися з окремим позовом до відповідача після отримання опіки над дитиною. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просить розглядати справу за його відсутності. Представник третьої особи виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради Аленічева С. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, та надав висновок від 07.07.2025. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 11-30 год. 17.07.2025, за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 17.07.2025 у справі закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 14-00 год. 15.08.2025. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, малолітній [PERSON] , [INFO] фактично проживає у сім`ї своєї двоюрідної сестри - [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом про фактичне проживання осіб від 04.04.2025 року. [PERSON] , є донькою [PERSON] (до заміжжя - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER] , яке додається) [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , які в свою чергу є батьками [PERSON] . [PERSON] після одруження змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , а свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] підтверджується, що після укладання шлюбу з [PERSON] , [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». У шлюбі з [PERSON] , [PERSON] [INFO] народився [PERSON] , однак [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , РАЦС Панков, м. Берлін. Наразі [PERSON] фактично проживає з [PERSON] , отже саме вона є особою, в сім`ї якої проживає дитина. [PERSON] відвідує Комунальний заклад дошкільної освіти (ясла-садок) №159 Криворізької міської ради з 17.04.2024 року по теперішній час. Так, згідно характеристики від 26.03.2025 року підтверджується, що дитина відвідує КЗДО №158 КМР з 17.04.2024 року, фізичний ровзиток відповідає віковим нормам, добре контактує з дорослими, виявляє інтерес до однолітків, добре почуває себе в садочку. До дитячого садочку приводять та забирають постійно [PERSON] - тітка та [PERSON] - сестра. Батько, [PERSON] , не живе з сином, а також не підтримує його матеріально, не цікавиться успіхами і поведінкою [PERSON] , не підтримує зв`язок з вихователями та адміністрацією дитячого садку. Декларація №0001-9Х31-2РА0 від 02.12.2022 року укладена з лікарем ще матір`ю дитини та законний представник досі не змінений. З травня 2023 року [PERSON] проживає з двоюрідною сестрою, [PERSON] , яка займається його вихованням, піклується про хлопчика, підтримує його матеріально (дитина має все необхідне відповідно до віку). Наразі, Відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її зростанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти - створились умови, які шкодять інтересам дитини. Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної або будь-якої іншої участі у вихованні дитини. Наразі всі питання щодо виховання вирішуються Позивачем самостійно без участі та підтримки з боку Відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні Позивача. У висновку виконкому Тернівської районної у місті ради № 31/06-31/517 від 07.07.2025 вказано, що спеціалістами служби у справах дітей було здійснено вихід за адресою місця проживання [PERSON] , а саме: [ADDRESS] та встановлено, що відповідач згоден з позбавленням його батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , про що написав заяву в присутності працівників служби, також зазначив, що не має до сина [PERSON] батьківський почуттів, майже не проживав з ним і не знає його, самостійно виховує трьох інших дітей, про що написав відповідну, нотаріально завірену заяву від 02.04.2025. Прийняття рішення щодо доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина, залишають на розсуд суду з урахуванням найкращих інтересів дитини. Згідно атку обстеження умов проживання від 04.07.2025, обстежено умови проживання за адресою проживання [PERSON] , а саме: [ADDRESS] , санітарно-гігієнічний стан помешкання задовільний, в квартирі прибрано, є необхідні меблі, всі комунальні послуги надаються, для дитини не створено необхідних умов для проживання, виховання та розвитку. Відповідно до пояснень від 23.06.2025 [PERSON] спеціалістам служби у справах дітей виконкому районної у місті ради під час обстеження умов його проживання за адресою: [ADDRESS] ( акт обстеження умов проживання від 23.06.2025), що він не має до сина [PERSON] батьківський почуттів, майже не проживав з ним і не знає його, самостійно виховує трьох інших дітей та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Судом, враховуючи вік дитини, думка дитини не з`ясовувалась. Крім того, відповідач надав суду нотаріально посвідчену заяву про, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Висновки та мотиви суду. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, розглянути справу за відсутності відповідача, який надав заяву про розгляд справи за його відсутності та на підставі наявних у суду матеріалів. Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим,ухваленим на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч.3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 5 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що держави-учасниці поважають відповідальність, права і обов`язки батьків і у відповідних випадках членів розширеної сім`ї чи общини, як це передбачено місцевим звичаєм, опікунів чи інших осіб, що за законом відповідають за дитину, належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цією Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються. Відповідно до пунктів 1-3 статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч.1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя: поважати дитину. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батько може бути позбавлений батьківських прав, у разі ухиляння від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 № 3 (далі - Постанова) роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Частиною 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Також, відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аналізуючи надані докази та норми права, дослідивши додані докази до позову та враховуючи думку відповідача, який позов визнав, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] , будучи батьком малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує всім необхідним, участі в житті сина не приймає, долею дитини не цікавиться, самоусунувся від реалізації своїх батьківських прав та ухиляється від їх виконання по відношенню до сина, тобто свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, тому суд вважає необхідним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що при зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно зі ст. 169 СК України відповідач не позбавлений права звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Згідно зі ст.ст. 133, 141 ч.6 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач, відповідно п. 12 ч. 2 ст.3 ЗУ «Про судовий збір», звільнена від його сплати при зверненні до суду, суд вважає необхідним, стягнути з відповідача судовий збір в сумі 1211,20 грн. на користь держави. На підставі викладеного, ст. ст.150, 164, 169, 191 СК України,

Outcome: approved