Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

15 травня 2025 року представник позивача ТОВ Фінансова компанія «Кредит-капітал», Осадча Тетяна Сергіївна, звернулася до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13.02.2024 року між [PERSON] та ТОВ «Міолан» був укладений кредитний договір № 7482451, згідно з умовами якого відповідач отримав 5000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів повернення кредиту та сплати комісії і процентів відповідачем не було внесено. 25.06.2024 року між ТОВ «Міолан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги № 107-МЛ від 25.06.2024 року. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення прав вимоги і за кредитним договором № 7482451 від 13.02.2024 року. Загальна сума заборгованості відповідача становить 17775 грн. відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 107-МЛ від 25.06.2024 року. Враховуючи вищенаведене, представник позивача звернувся до суду із позовом про стягнення вказаної заборгованості із відповідача. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 травня 2025 року, справу було передано на розгляд судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Рунчевій О.В. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2025 року, цивільну справу було передано за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Дніпра. Цивільну справу було отримано канцелярією Шевченківського районного суду міста Дніпра 22 липня 2025 року. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 липня 2025 року, справу було передано на розгляд судді Шевченківського районного суду міста Дніпра Леміщенко О.О. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 28 липня 2025 року, було відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі. Справу призначено до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява через підсистему «Електронний суд» про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток до зареєстрованої адреси проживання відповідача, які повернулися до суду із познаками «За закінченням терміну зберігання». Враховуючи вказані факти, згоду представника позивача, що викладена в позовній заяві, суд вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами за відсутності учасників справи не здійснювався. Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13.02.2024 року між ТОВ «Міолан» та [PERSON] було укладеного договір про споживчий кредит № 7482451, за предметом якого сума кредиту становить 5000,00 грн., а кредит надається загальним строком на 105 днів з 13.02.2024 року. Згідно графіку платежів за договором про споживчий кредит № 7482451 від 13.02.2024 року, останнім днем погашення кредиту було встановлено 28.05.2024 року. Згідно договору відступлення прав вимоги № 107-МЛ від 25 червня 2024 року, який було укладено між ТОВ «Міолан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», кредитор відступив новому кредитору за плату, права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Згідно витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 107-МЛ від 25 червня 2024 року, до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» відійшли права вимоги за кредитним договором № 7482451 [PERSON] на загальну суму заборгованості 17775,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому. Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України , а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт)може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Згідно ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] одержала та використовувала за цільовим призначенням грошові кошти, втім, взяті на себе зобов`язання за договорами не виконував, у зв`язку з чим, допустив виникнення заборгованості по кредитним договорам, а саме: за договором № 7482451 заборгованість становить 5000,00 грн. за тілом кредиту, та заборгованість за нарахованими процентами у сумі 11925,00 грн., заборгованість за комісією становить 850,00 грн. Станом на день розгляду справи, відповідачем не надано суду доказів погашення заборгованості за цим договором, як і не спростовано доводів позивача щодо проведеного розрахунку заборгованості позивача, зазначеного у позовній заяві. З огляду на викладене, з урахуванням того, що позивач подав достатньо доказів, які свідчать про взаємовідносини сторін та наявність заборгованості за договорами, та те, що відповідач належним чином не виконав умови договору про надання грошових коштів у позику, допустив прострочення платежів та не подав суду жодних доказів, які би спростували позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 17775,00 грн. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн., а тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved