Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

19.11.2024 позивач звернувся до суду з позовом та просить зобов`язати відповідача [PERSON] надати йому, позивачу, ключі від квартири [ADDRESS] , та не чинити йому перешкоди в користуванні зазначеним житлом. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторонам по справі на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] , якою вони користувалися як сім`я до 2015 року. В 2015 році позивач, його дружина [PERSON] та син [PERSON] перейшли проживати в житловий будинок, який був побудований позивачем та [PERSON] як подружжям за адресою: [ADDRESS] . В спірній квартирі залишився проживати син [PERSON] . Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15.10.2024 шлюб між позивачем та [PERSON] був розірваний та 15.10.2024 [PERSON] був знятий з реєстрації місця проживання за адресою по [ADDRESS] та бажав проживати у квартирі, співвласником якої він є. Проте, позивач виявив у спірній квартирі квартирантів, які проживають там з дозволу відповідача, який відмовився надати позивачу ключі від квартири та відмовив йому у проживанні там. Вважає, що таким чином відповідачем порушене його право як співвласника на користування та розпоряджання житлом. Ухвалою суду від 27.11.2024 було відкрито провадження в даній справі за загальними правилами позовного провадження та призначено підготовче засідання на 13.12.2024 о 11:00. 13.12.2024 від третіх осіб на адресу суду надійшла заява про відкладення розгляду справи. У зв`язку з неявкою сторін підготовче засідання відкладено до 24.12.2024 до 13:00. 23.12 2024 до суду надійшли письмові пояснення щодо позову від третіх осіб [PERSON] та [PERSON] , в яких останні висловились про відмову в задоволенні позову. [PERSON] просила проводити розгляд справи без її участі. У підготовче засідання 24.12.2024 сторони не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У зв`язку з неявкою сторін підготовче засідання відкладено до 16.01.2025 о 13:00. 16.01.2025 підготовче засідання відкладено до 06.02.2025 до 16:00. 06.02.2025 підготовче засідання відкладено до 20.02.2025 о 16:00 в зв`язку з перебуванням головуючої судді в нарадчій кімнаті у кримінальному провадженні № 373/1314/20. 20.02.2025 до суду надійшла заява від відповідача про відкладення підготовчого засідання, в зв`язку з чим підготовче засідання відкладено до 24.03.2025 о 15:30. 24.03.2025 підготовче засідання відкладено до 01.04.2025 до 13:00 в зв`язку з перебуванням головуючої судді в нарадчій кімнаті у кримінальному провадженні № 373/1891/21. 31.03.2025 до суду надійшла заява від відповідача про відкладення розгляду справи. 01.04.2025 підготовче засідання відкладено до 07.05.2025 о 13:00 в зв`язку з перебуванням головуючої судді в нарадчій кімнаті у кримінальному провадженні № 382/66/21. 07.05.2025 від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи, в зв`язку з чим підготовче засідання відкладено до 21.05.2025 о 09:00. Ухвалою суду від 21.05.2025 справу призначено до судового розгляду на 17.07.2025 о 13:00. 17.07.2025 в зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання розгляд справи відкладено до 13.08.2025 о 14:00. 13.08.2025 від відповідача до суду надійшла заява про відкладення судового засідання та заперечення на позовні вимоги, в яких він пояснив, що позивач завжди мав ключі від квартири, з квартири виписався добровільно за сімейною домовленістю. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог. 13.08.2025 судове засідання відкладено до 16.09.2025 до 09:30 в зв`язку з перебуванням головуючої судді в нарадчій кімнаті у кримінальному провадженні № 382/2695/23. 16.09.2025 судове засідання відкладено до 15.10.2025 о 09:00 в зв`язку з перебуванням головуючої судді у відпустці. В судовому зсіданні 15.10.2025 представник позивача адвокат Чирка П.Г. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Погодився щодо заочного розгляду справи. Відповідач та треті особи в судове засідання на повторний виклик не з`явилися, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили. Згідно з ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. За приписами ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про право власності на житло від 18.01.2001, виданого Управлінням з питань економіки і власності Переяслав-Хмельницької міської ради згідно з розпорядженням від 11.01.2001 за № 3388, квартира , яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Переяславської міської ради від 25.10.2024 за № 07-18/2881/2-24 [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] та ним приватизовано 13,87 кв.м житла по [ADDRESS] . Відповідно до Витягу з Реєстру територіальної громади [PERSON] 29.04.2015 зареєстрований та 15.10.2024 знятий з реєстрації місця проживання за адресою [ADDRESS] . До позову додано копію рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18.01.2024, яким шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] , розірвано; свідоцтво, видане приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області від 11.101.2024, яким посвідчено, що 12.09.2024 нотаріусом передано [PERSON] заяву з відомостями щодо вирішення в добровільному порядку питання щодо проживання в квартирі, що є у спільній сумісній власності з [PERSON] . Згідно з повідомленням виконавчого комітету Переяславської міської ради від 21.11.2024 за № 20-07-516 реєстрація місця проживання [PERSON] - [ADDRESS] . Згідно з частиною першою статті\~15, частиною першою статті\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Одним зі способів захисту права користування майном є припинення дії, яка це право порушує (пункт 3 частини другої\~статті 16 ЦК України), - усунення перешкод у здійсненні права користування майном. Підставою для подання такого позову є вчинення перешкод правомірній реалізації речового права. Цей спосіб захисту може використати не тільки власник майна, але й особа, яка відповідно до закону або договору має право користування ним. Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2019 року в справі № 761/5115/17. Статтею 41\~Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. За правилами частини першої статті 319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 321\~ЦК України установлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі статтею 391\~ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ч. 1 ст. 368 ЦК України). Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. (ч.ч. 1, 2 ст. 369 ЦК України). Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ч. 2 ст. 386 ЦК України). Судом встановлено, що квартира по [ADDRESS] належить сторонам на праві спільної сумісної власності. Отже, співвласниками квартири є як позивач [PERSON] , так і відповідач [PERSON] . Також співвласниками квартири є треті особи [PERSON] та [PERSON] . Звертаючись до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні квартирою [PERSON] посилався на те, що відповідач [PERSON] не надає ключі від спірної квартири та відмовляє позивачу у проживанні в квартирі. Вважає, що вказаними діями відповідач порушує його права як співвласника майна та створює йому перешкоди у користуванні та розпорядженні майном. На підтвердження своїх вимог позивачем надано суду свідоцтво,\~видане приватним\~нотаріусом Бориспільського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області від\~11.101.2024,\~яким посвідчено,\~що 12.09.2024\~нотаріусом передано\~ [PERSON] \~заяву з\~відомостями щодо\~вирішення в\~добровільному порядку\~питання щодо\~проживання в\~квартирі,\~що є\~у спільній\~сумісній власності\~з [PERSON] . Разом з тим, вказаний документ не містить інформації, на підставі якої суд установлює наявність або відсутність обставин, що мають значення для вирішення цієї справи, зокрема щодо вчинення перешкод позивачу у користуванні та розпорядженні майном. Жодних інших доказів на підтвердження того, що відповідачем [PERSON] чиняться позивачу [PERSON] перешкоди у користуванні житлом, матеріали справи не містять. Відповідно до частини першої статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша\~статті 76 ЦПК України). Статтею 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частинами 1, 2 ст. 83 ЦПК України передбачено подання доказів сторонами та іншими учасниками справи безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Як передбачено ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що відповідачем чиняться перешкоди йому у законному володінні, користуванні чи розпорядженні своїм житлом, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог. Відтак, в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed