Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-16 00:00:00

30.05.2025 р. до Менського районного суду Чернігівської області через електронний суд надійшла позовна заява від позивача до відповідача, в якій позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Свеа Фінанс»: 1) заборгованість за договором № 0384/980/1007315/18 від 28.11.2018 р. у розмірі 106 505,85 грн; 2) судовий збір за подання даної позовної заяви до суду у розмірі 2 422,40 грн. Позивач мотивує свої вимоги тим, що між АТ «ОТП Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір, за яким банк відкрив картковий рахунок і надав кредитний ліміт. Відповідач використав кредитні кошти, частково здійснював платежі, чим фактично підтвердив укладення та прийняття умов договору, але надалі порушував строки та порядок погашення, не сплачував кредит і відсотки належним чином, що призвело до утворення простроченої заборгованості у сумі 106 505,85 грн. Позивач вказує, що первісний кредитор АТ «ОТП Банк» за договором факторингу від 20.09.2024 р. передав ТОВ «Свеа Фінанс» право вимоги за цим кредитним договором, тому саме позивач є новим кредитором і має законне право вимагати повернення боргу. Відповідач жодних платежів на користь нового кредитора не здійснював, а порушення умов договору відповідачем підтверджено документально. Таким чином позивач звертається з даним позовом до суду, оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 02.06.2025 р. справу передано за підсудністю до Чернігівського районного суду Чернігівської області. Згідно із протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23.06.2025 р. справу розподілено судді - Кухті В.О. Ухвалою судді від 24.06.2025 р. провадження у зазначеній справі відкрито та призначено підготовче засідання на 28.07.2025 р. Підготовче засідання призначене на 28.07.2025 р. відкладено на 18.09.2025 р. у зв`язку із неявкою відповідача. Підготовче засідання призначене на 30.07.2025 р. відкладено на 18.09.2025 р. у зв`язку із неявкою відповідача. Ухвалою судді від 18.09.2025 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті з викликом сторін на 17.10.2025 р. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника Банку. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явилася, відзив на позовну заяву не подала. На підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З метою отримання кредитних коштів, відповідач 28.11.2018 р. подала Заяву-анкету № 0384/980/1007315/18 (а.с.8) про надання банківських послуг, інформація про які розміщена на офіційному сайті АТ «ОТП Банк» «otpbank.com.ua». Крім того, відповідач підписала паспорт вищезазначеного споживчого кредиту власним підписом (а.с.9). За умовами вказаного договору, АТ «ОТП Банк» взяв на себе зобов`язання з відкриття карткового рахунку, надання картки держателю, а також виконання розрахункового обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням картки. На картковий рахунок , відкритий за заявою відповідача, було встановлено кредитний ліміт, порядок користування яким визначено правилами користування карткою. Згідно умов обслуговування кредитної лінії, за користування кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами Банку. Заява-анкета про надання банківських послуг AT «ОТП Банк» передбачає, що розмір процентної ставки, вказаний у відповідній Заяві-анкеті та погоджений з позичальником, становить 5 % в місяць. На виконання умов вищевказаного договору АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Згідно з випискою, яка сформована 11.03.2025 р., встановлено, що за період з 28.11.2018 р. по 20.09.2024 р. з карткового рахунку № 0384/980/1007315/18 відповідача використано кредит в загальному розмірі 53 000,00 грн (а.с.26-31). Згідно з розрахунком заборгованості станом на 20.09.2024 р. заборгованість за договором № 0384/980/1007315/18 від 28.11.2018 р. по клієнту [PERSON] становить: 106 505,85 грн (а.с.11-25). Крім того, за час користування картковим рахунком відповідач здійснила поповнення рахунку на загальну суму 64 825,00 грн (а.с.24 зворот). Останній платіж надійшов 10.02.2022 р. на суму 1 900,00 грн (а.с.13 зворот). Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. 20.09.2024 р. між АТ «ОТП Банк» і ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено Договір Факторингу № 01.02.-24/24. Відповідно до Розділу 1 згаданого Договору Факторингу АТ «ОТП Банк» відступило (передало) ТОВ «Свеа Фінанс» Права Вимоги, а ТОВ «Свеа Фінанс» набуло Права Вимоги, що належали АТ «ОТП Банк», і стало кредитором за Кредитними договорами, укладеними між АТ «ОТП Банк» і Боржниками в розмірі Портфеля заборгованості (а.с.32-37). При цьому, будь-яких належних доказів, що перехід права вимоги за договором № 0384/980/1007315/18 від 28.11.2018 р. відбувся на виконання п. 1.3 вказаного договору, а саме стосовно грошової вимоги по договору № 0384/980/1007315/18 від 28.11.2018 р., суду не надано. Долучені до позовної заяви додатки до договору факторингу не містять жодної змістовної інформації. До договору факторингу долучено два реєстри боржників, однак в них відсутня інформація щодо переходу права вимоги по договору № 0384/980/1007315/18 від 28.11.2018 р. де боржником являється відповідач (а.с.43-45). Відтак, в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження факту переходу права вимоги за кредитним договором № 0384/980/1007315/18 від 28.11.2018 р. від первісного кредитора АТ «ОТП Банк» до наступного ТОВ «Свеа Фінанс». Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 24.04.2018 р. у справі № 914/868/17, відступлення майбутніх вимог можливе тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду України від 05.07.2017 р. у справі № 752/8842/14-ц та від 16.10.2018 р. у справі № 914/2567/17, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. У справах про визнання недійсним договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.022 р. у справі № 910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення ч. 1 ст. 203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній уповноважений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається. Встановлюючи дійсність вимоги, що переходить до нового кредитора необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 р. у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 р. у справі № 334/6972/17, від 27.09.2021 р. у справі № 5026/886/2012 тощо). У договорі факторингу № 01.02-24/24 від 20.09.2024 р. не зазначені договора по яких відбулося відступлення права вимоги. Отже, позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 0384/980/1007315/18 від 28.11.2018 р. від первісного кредитора АТ «ОТП Банк» до ТОВ «Свеа Фінанс». З огляду на викладене, недоведеною є вимога про стягнення з боржника на користь ТОВ «Свеа Фінанс» заборгованості за кредитним договором в № 0384/980/1007315/18 від 28.11.2018 р. Суд також враховував, що звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. Тобто, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Отже, ураховуючи викладене, у задоволенні позову слід відмовити. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги ТОВ «Свеа Фінанс» щодо стягнення заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягають, у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача суму судових витрат також слід відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed