Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-16 00:00:00

Представник позивача в інтересах позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Журавель В.Ю. про визнаня за [PERSON] права власності на 1/2 квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову зазначив, що батько Позивача, [PERSON] ( [INFO] ), помер [INFO] . Після смерті [PERSON] ( [INFO] ) відкрилась спадщина, яка складається з права власності на квартиру [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Крім нього, спадкоємцем першої черги є також дружина померлого, [PERSON] . 12 лютого 2024 року позивачем, [PERSON] , було подано до приватного нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Журавель Влади Юріївни, заяву про прийняття спадщини за законом після смерті його батька, [PERSON] , який помер [INFO] , та заведено спадкову справу № 69 / 2023, а 03 червня 2024 року було подано заяву про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно Як зазначено у Постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії 03.06.2024 № 121 /02-31 у зв`язку з тим, що [PERSON] для видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану квартиру не було надано документів, що посвідчують право власності [PERSON] на таке майно, у зв`язку з чим не можливо встановити належність зазначеного нерухомого майна спадкодавцю, нотаріальна дія, а саме: видача свідоцтва про право на спадщину за законом, не може бути вчинена. Хоча Позивач вчасно подав заяву про відкриття спадщини, проте, постановою приватного нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану вище квартиру, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Припиняється право власності, зокрема, у разі смерті власника (п. 11 ч. 1ст. 346 ЦК України). Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року). Верховний Суд України у постанові Пленуму № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.23 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки позивач через відсутність у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно не може оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому його права підлягають захисту в судовому порядку шляхом визнання за ним права власності на це майно. Ухвалою суду від 27.06.2024 року відкрите провадження в справі за правилами загального позовного провадження та за клопотанням відповідача витребувано нотаріальну справу у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Журавель В.Ю. після смерті [PERSON] та КП «Дніпровське міжміське БТІ про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] Ухвалою суду від 21.01.2025 року закрите підготовче провадження в справі та справа призначена до судового розгляду. Ухвалою суду від 17.03.2025 року було відмовлено представнику позивача у поверненні до стадії підготовчого провадження. В судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву та просив задовольнити. Обґрунтовує вимоги тим, що відмова нотаріуса перешкоджає йому прийняти спадщину. Документи на квартиру знаходяться у спадкоємця [PERSON] , яка їх нотаріусу не надає. А тому він не може отримати право власності на частку спірної квартири. Відповідач та третя особа повторно в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час і місце судового розгляду, заяви по суті спору не надали, що надає суду право розглянути справу у їх відсутність. Вислухавши позивача, дослідивши надані докази, суд встановив наступні фактичні обставини . Позивач є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 25.05.1994 року [PERSON] ( [INFO] ), помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.11.2023 року. Після смерті [PERSON] ( [INFO] ) відкрилась спадщина, яка складається з права власності на квартиру [ADDRESS] ( копія довідки КП Дніпровське міське БТІ» Дніпровської міської ради від 04.09.2024 року № 10484) Відповідно до копії спадкової справи позивач звернувся про прийняття спадщини 12.02.2024 року до відповідача - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Журавель В.Ю. Із матеріалів спадкової справи встановлено, що окрім позивача з заявою про прийняття спадщини звернулась дружина спадкодавця [PERSON] ( третя особа без самостійних вимог в справі). [PERSON] проживала з спадкодавцем на момент смерті.( довідка Департаменту у адміністративних послуг та дозвільних процедур управління у сфері державної реєстрації №14/5-2414 від 28.02.2024 року) Відповідно до копії постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії від 03.06.2024 року № 121/02-31 відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом пов`язана з тим, що спадкоємцем [PERSON] не надані правовстановчі документи на спадкове майно. Таким чином, судом встановлено, що позовна вимога позивача пов`язана з реалізацією ним свого права н спадщину за законом та визнанням права власності на спадкове майно , що залишилось після смерті його батька. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як передбачено п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно ст. 392 цього Кодексу власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 2 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що право на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до частини 3 статті 3 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно положень ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Таким чином, судом встановлено, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом своєчасно звернувся до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину із-за відсутності у позивача правовстановлюючих документів на спадкове майно відкриває йому можливість звернутись до суду з позовом про визнання права на спадкове майно в порядку позовного провадження , в якому стороною може бути особа, яка може бути набувачем спадкового майна ,тобто заінтересована в предметі спору. В цій справі , такою особою є другий спадкоємець , який заявив про право на спадщину - дружина спадкодавця Пастернак, яка заявлена в справі лише як третя особа без самостійних вимог. Разом з тим, позов у цій справі пред`явлений до приватного нотаріуса . Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про нотаріат» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності, а також здійснює функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у порядку та випадках, встановлених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У Постанові від 08 березня 2023 року у справі № 307/2464/21 Верховний Суд зазначив, що: «вчиняючи нотаріальні чи реєстраційні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної чи реєстраційної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення». Таким чином, у справах, якщо позовні вимоги спрямовані на захист приватного (майнового) права, заснованого на приписах цивільного законодавства, нотаріус має залучатися до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. У постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Відповідно до вимог ст.51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача залучити до участі в справі співвідповідача ,або замінити первісного позивача належним позивачем лише до закінчення підготовчого провадження . На цій стадії процесу , до закриття підготовчого провадження в справі, позивач не скористався своїм правом замінити відповідача. Отже, за обставинами цієї справи враховуючи, що позов пред`явлений до приватного нотаріуса , який є неналежним відповідачем в справі, у задоволенні позову до нотаріуса належить відмовити саме із цих підстав, що не позбавляє позивача можливості повторного звернення з таким позовом до належного відповідача.

Outcome: dismissed