Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

01 жовтня 2025 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з відповідною заявою, через підсистему "Електронний суд ЄСІТС", яка підписана їх представником, адвокатом Грінченко І.В., що діє на підставі договору про надання правової допомоги від 30 вересня 2025 року. В заяві зазначено, що вони є громадянами України та перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 2013 року. [INFO] у них народилася донька у пологовому будинку м.Севастополь [PERSON] . Народження дитини зареєстровано відділом запису актів громадянського стану Гагарінського району м.Севастополь. Заявники звернулися до Березнегуватського відділу державної реєстрації актів цивільного стану з метою зареєструвати факт народження доньки, однак їм усно було відмовлено, оскільки документ про її народження видано на території АР Крим зразка рф та є недійсним і не створює правових наслідків. Заявники позбавлені можливості отримати свідоцтво про народження дитини на території України в позасудовому порядку. Тому виникла необхідність звернутися із даною заявою до суду. Крім того вони заявляють, що зазначення громадянства заявниці [PERSON] "російська федерація" у свідоцтві про народження дитини, яке видане окупаційною владою, є нав`язаним, виданим примусово та засобом для забезпечення необхідних умов проживання на окупованій території. Заявниця є громадянкою України та від громадянства не відмовлялася. На підставі зазначеного, просять встановити факт народження дитини [PERSON] , [INFO] в м.Севастополь Автономна Республіка Крим Україна, батьками якої зазначити заявників. 09 жовтня 2025 року представник заявників, адвокат Грінченко І.В., надала до суду заяву про встановлення факту народження дитини в іншій редакції, із зазначенням лише одного заявника [PERSON] . Заявник та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності заявника, вимоги викладені у заяві підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання також не з`явилася, до суду направила заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення заяви заявника не заперечувала. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно частини 1 статті 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. За частиною 2 статті 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Так з матеріалів справи вбачається, що заявники перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 2013 року, що підтверджується копією актового запису про шлюб №2 (свідоцтво серії [NUMBER] , видане 28 жовтня 2013 року виконавчим комітетом Новоукраїнської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області) (а.с.11). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13 листопада 2019 року, виданого відділом ЗАГСу Гагарінського району міста Севастополь Управління ЗАГС міста Севастополь, [PERSON] народилася [INFO] в м .Севастополь та її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Заявник [PERSON] є громадянином України, про що свідчить копія його паспорту громадянина України серія [NUMBER] , виданого 27 червня 2019 року органом 4819 (а.с.5-6). Відповідно до частини 1 статті 144 СК України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно статті 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. У відповідності до частини 3 статті 317 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. 07 жовтня 2025 року Березнегуватським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області заявнику було відмовлено у проведення державної реєстрації народження, через надання ними документа підтверджуючого факт народження дитини виданого на території, де органи державної влади України не здійснюють свої повноваження (а.с.17). Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі. Згідно з пунктом 1 статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі «Закон») від 15 квітня 2014 року тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія тимчасово окупованих російською федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях, внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території інших тимчасово окупованих російською федерацією територій України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України. В Інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.04.2016 року № 9-1130/0/4 «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» вказується на те, що у порядку ст. 257-1 ЦПК України мають розглядатися заяви про встановлення факту народження або смерті як на території Автономної Республіки Крим, так і на території населених пунктів Донецької та Луганської областей, визначених у розпорядженні КМ України від 07.11.2014 року № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення». Відповідно до частини 2 статті 9 вказаного вище Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Відповідно до статті 18 Закону - громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно статті 4 Закону, на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину адміністративної межі та лінії зіткнення між тимчасово окупованою територією та іншою територією України, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Правовий режим тимчасово окупованої території може бути визначено, змінено чи скасовано законами України. Статтею 17 Закону передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно зі статтею 18 Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану", зокрема статтею 13 та пунктом 2 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено підстави для проведення державної реєстрації народження дитини. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у вказаному Законі та Правилах, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження. Державну реєстрацію народження на підставі рішення суду про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України проводить відділ державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення суду в день надходження такого рішення в паперовій формі або будь-який відділ державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника в день отримання рішення суду у спосіб, передбачений абзацами п`ятим, шостим пункту 3 глави 1 розділу II цих Правил. Оскільки заявник не має можливості надати для реєстрації народження дитини документи зразка, встановленого законодавством України за проживання на тимчасово окупованій території України, де і народилася його дитина, з метою захисту законних прав та інтересів заявника, як громадянина України та народженої дитини, суд вважає, що заява про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved