Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 серпня 2025 року було відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] , [INFO] до [PERSON] , [INFO] про зменшення розміру аліментів. Звертаючись з відзивом відповідачем на виконання вимог ч.3\~ст. 175 ЦПК України, надано орієнтований розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи, а саме витрат на правову допомогу у розмірі 20000 гривень. 09.09.2025 року на адресу суду надійшла заява представника відповідача з проханням ухвалити додаткове рішення з цього питання, оскільки в судовому рішенні не було вирішено питання про стягнення витрат на правову допомогу. Пунктом третім частини першої\~статті 270 ЦПК України\~передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до приписів ч.4\~ст.270 ЦПК України, суд не визнає за необхідне викликати сторони або інших учасників справи для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що слід ухвалити додаткове рішення суду, з наступних підстав. Пунктом 1 частини третьої\~статті 133 ЦПК України\~передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями\~статті 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до частин першої - шостої\~статті 137 ЦК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Оскільки у задоволені позовних вимог відмовлено повністю, на позивача слід покласти всі судові витрати, понесені відповідачем. Визначаючи розмір таких витрат, суд враховує положення ч.4\~ст.141 ЦПК України, які передбачають, що якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Як слідує з матеріалів справи, у першій заяві по суті спору з боку відповідача відзиву на позовну заяву, відповідач в попередньому (орієнтовному) розрахунку вказав, що планує понести витрати у розмірі 20000 грн. на правову допомогу адвоката. 28.03.2025 року між [PERSON] , [INFO] та адвокатським бюро «Броган» укладено договір про надання правничої допомоги, згідно п. 2.1. якого адвокатське бюро на підставі звернення клієнта приймає на себе зобов`язання усіма законними методами та способами надати клієнту наступної правову допомоги представництві інтересів клієнта по справі за позовом [PERSON] , [INFO] до клієнта про зменшення розміру аліментів. Згідно п.4.1. та 4.2. Договору про надання правничої допомоги від 28.03.2025, за надання правничої допомоги, яка є предметом Договору, згідно пункту 2.1 цього Договору, адвокатському бюро клієнт сплачує винагороду у розмірі 20 000,00 грн. Отже, дана сума є фіксованою. «04.09.2025 року між [PERSON] , [INFO] та АБ «БОРОГАН» підписано акт приймання-передачі виконаної роботи до Договору про надання правничої допомоги від 28.03.2025 року (надалі «Акт») У відповідності до вимог пунктів 2.1., 4.1 Договору про надання правничої допомоги від 28.03.2025, адвокатським бюро виконані, а клієнтом прийняті наступні роботи: усна консультація, вивчення документів, вивчення сталої судової практики в подібних правовідносинах, формування правової позиції, складання та подання відзиву на позовну заяву. Всього за виконану роботу клієнт, протягом 5-ти робочих днів після надходження коштів, які встановлені в п. 4.1. Договору про надання правової допомоги від 28.03.2025 року на рахунок клієнта, зобов`язується сплатити адвокатському бюро винагороду у розмірі 20 000, 00 грн. У клієнта претензій до якості виконаних робіт немає. Отже заявлені відповідачем до стягнення судові витрати не перевищують суми, яка зазначена у його попередньому (орієнтовному) розрахунку, їх розмір відповідає складності справи, обсягу наданих адвокатом послуг, а тому є обґрунтованим. З наведених мотивів суд ухвалює додаткове рішення, яким стягує з позивача на користь відповідача 20 000,00 грн. судових витрат, які понесені у зв`язку наданням професійної правничої допомоги.

Outcome: approved