Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (надалі по тексту - ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог представник позивача Столітній М.М. посилався на те, що 16.08.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір № 6970262 про надання споживчого кредиту (далі - Кредитний договір). Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом No205-ОД від 10.02.2022 року (далі - Правила), та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно з умовами кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 14200 грн (п. 1.3. кредитного договору); строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (10.08.2024) вказуються в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 14200 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . У період з 16.08.2023 по 26.05.2024 відповідачем здійснено оплати на рахунок Первісного кредитора в розмірі 11050 грн, які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 6761,30 грн та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 4288,70 грн. Відповідач свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала, у зв`язку з чим має заборгованість перед кредитором. Позивачем нараховано проценти за 76 календарних днів (27.05.2024 - 10.08.2024) в межах строку договору відповідно до наступного: 7438,7 грн * 1,99 % = 148,03 грн*76 календарних днів = 11 250,28 грн. 27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та Позивачем, як фактором, було укладено Договір факторингу № 27.05/24-Ф (далі Договір Факторингу), згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило Відповідача шляхом направлення на електронну пошту vovk4547sasa@gmail.com, зазначену при укладенні Кредитного договору відповідного повідомлення До ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» відповідно до укладеного Договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі: заборгованість за Кредитним договором Відповідача склала: сума кредиту 7438,7 грн, сума процентів за користування кредитом - 13420,73 грн, всього 20859,43 грн. Рішенням №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Станом на дату звернення до суду заборгованість Відповідача по Кредитному договору перед Позивачем не сплачена і складає 7438,7 грн - тіло кредиту та 13420,73 грн - нараховані проценти, нараховані Позивачем проценти за 76 календарних днів - 11250,28, всього - 32109,71 грн. Зважаючи на вказане, оскільки відповідач не виконала свої обов`язки за кредитним договором, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» вказану заборгованість за кредитним договором в сумі 32109,71 грн, а також судові витрати, які складаються з витрат на судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 10000 грн. Відзив на позов відповідач до суду не подала. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Представник позивача Столітній М.М. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просив розглянути справу без участі позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, яка повідомлена про дату, час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання повторно не з`явилася, відзив на позов не подала, про причини неявки суд не повідомила. ІІІ. Процесуальні дії у справі 06.06.2025 відкрито провадження у справі і призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, витребувано за клопотанням представника позивача заявлені докази. 14.10.2025 ухвалою суду постановлено проводити заочний розгляд справи, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин 16.08.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір про надання споживчого кредиту № 6970262, згідно з яким 16.08.2023 [PERSON] отримала кредит в сумі 14200 грн (а.с. 74 - 79) Кредитний договір підписаний відповідачем 16.08.2023 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «A6880». Згідно з погодженими сторонами умовами договору, сума кредиту(загальний розмір) складає: 14200 грн, строк кредиту: 360 днів, стандартна процентна ставка - 1,99% в день, яка застосовується в межах строку кредиту, знижена процентна ставка - 0,995 % в день, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 29653,85 % річних, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 13458,45 % річних; орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 115928,8 грн, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 111690,1 грн. Відповідно до п. 2.1 Договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій форма, шляхом їх зарахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Дати надання частини кредиту: 16.08.2023 або 17.08.2023 (п. 2.2 Договору). Згідно з п. 2.2 Договору, строк дії договору - 360 днів, тобто, з 16.08.2023 по 10.08.2024. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало [PERSON] кредит в сумі 14200 грн, шляхом зарахування коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , реквізити якої надані [PERSON] відповідно до умов п. 2.1. кредитного договору. Відповідно до довідки ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» про перерахування коштів № 20240612-15a від 12.06.2024, між позивачем та ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» було укладено Договір про організацію переказу грошових коштів № 160222-1 від 16.02.2022, відповідно до якого було успішно перераховано кошти на платіжні картки клієнтів від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», в тому числі, 16.08.2023 16:42:10 на суму 14200 грн, номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» - 826eb90f-7fac-444b-9523-6bc2d5edcd50, номер транзакції в системі ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» - 38252462, Session ID - 020957819860, сайт торгівця - https://creditplus.ua, код авторизації - 235773, банкеквайр - АТ «ПУМБ», призначення платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] . Згідно з листом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0./7-250619/55321-БТ від 25.06.2025 на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , в Банку емітовано картку № № [NUMBER] , на яку 16.08.2023 було здійснено зарахування коштів в сумі 14200 UAH. Згідно з наданою позивачем карткою обліку Договору за період часу з 16.08.2023 по 26.05.2024 (розрахунок заборгованості, проведений ТОВ «Авентус Україна»), відповідач [PERSON] , на погашення заборгованості за кредитним договором, внесла кошти: 23.09.2023 - 11000 грн, з яких 6761,30 грн кредитором зараховано на погашення основної суми боргу, та 4238,70 грн - на погашення заборгованості по процентам; 20.10.2023 - 50 грн, які зараховано на погашення заборгованості по процентам. Після 20.10.2023 кошти відповідачем на погашення заборгованості за кредитним договором не вносились. 25.07.2024 між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та ТОВ «Авентус Україна» укладено договір факторингу № 25.07/24-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило АТ «ФК «Фінтраст Україна» за плату належні йому права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, які належать ТОВ «Авентус Україна». Перелік боржників зазначено в Реєстрі Боржників - додаток 1 до договору. Відповідно до витягу з Додатку №1 до договору факторингу № 25.07/24-Ф від 25.07.2024 під № 8256 значиться боржник [PERSON] , ІПН [NUMBER] , кредитний договір № 6970262, сума заборгованості за основною сумою боргу 7 438,70 грн, сума заборгованості за відсотками 13 420,73 грн. Позивачем проведено нарахування заборгованості за договором № 6970262 про надання споживчого кредиту від 16.08.2023 за 76 календарних днів - з 27.05.2024 - 10.08.2024 (тобто, в межах строку дії кредитного договору), на суму основного боргу 7438,70 грн, з застосуванням процентної ставки 1,99%, та за вказаний період нараховано суму процентів за користування грошовими коштами: 11250,28 грн. Таким чином, обов`язки, передбачені кредитним договором № 6970262 від 16.08.2023 відповідач не виконувала, а тому, станом на 28.05.2025 (дата звернення позивача до суду) має по кредитному договору заборгованість в розмірі 32109,71 грн, яка складається з: 7438,7 грн - тіло кредиту; 13420,73 грн - нараховані первинним кредитором проценти з 16.08.2023 по 26.05.2024, та 11 250,28 грн - нараховані позивачем проценти за період часу з 27.05.2024 по 10.08.2024. Рішенням №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Дані обставини підтверджуються: відомостями з позовної заяви, кредитним договором № 6970262 від 16.08.2023; паспортом споживчого кредиту, який підписаним відповідачем; правилами надання надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 205-ОД від 10.02.2022; листом № 745/24 від 28.11.2024 ТОВ «Авентус Україна», яким позивачу надіслано позивачу копію витягу з договору № 190122-1 від 19.01.2022 про організацію переказу грошових коштів, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Пейпек Україна»; довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» про перерахування коштів № 20240612-15a від 12.06.2024; листом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0./7-250619/55321-БТ від 25.06.2025; копією повідомлення про відступлення прав вимоги від 27.05.2024 на електронну пошту, зазначену ваідповідачем у кредитному договорі: vovk4547sasa@gmail.com; розрахунками заборгованості за кредитним договором № 6970262 від 16.08.2023; договором факторингу № 25.07/24-Ф від 25.07.2024, з додатками до нього; платіжними інструкціями № 421 від 31.05.2024, № 424 від 04.06.2024, № 420 від 31.05.2024 про сплату позивачем за договором факторингу № 25.07/24-Ф від 25.07.2024; копією рішення №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 про перейменування; копією свідоцтва про реєстрацію фінансової установи Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» серії ФК № В0000495 від 21.01.2022; копією свідоцтва про реєстрацію фінансової установи Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» серії ФК № В0000495 від 21.01.2022; копією Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна». Між сторонами виникли правовідносини з приводу надання банківських послуг, які врегульовано нормами §§1-2 Глави 16 ЦК України, Глави 52 ЦК України, §2 Глави 71 ЦК України, а також нормами Закону України «Про споживче кредитування». V. Оцінка суду Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст.ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. В силу статей 525 і 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставиться. Одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається. Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Отже, сума наданої позики, розмір процентів, порядок їх нарахування, розмір і порядок нарахування штрафу та пені повинні бути передбачені у письмовому договорі. Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. За нормами ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, вказане положення закону передбачає альтернативні дії, які свідчать про підписання електронного договору, серед яких його підписання одноразовим ідентифікатором. Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Оскільки кредитний договір підписаний відповідачем шляхом застосування електронного підпису одноразового ідентифікатора, тому він укладений з додержанням письмової форми, визначеної законом та з додержанням процедури, визначеної Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку дії договору. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. В силу ч. 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). Згідно зі статями 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. Таким чином, враховуючи, що позичальник [PERSON] не виконала своїх зобов`язань за кредитним договором № 6970262 від 16.08.2023 , суд доходить висновку, що позов ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» підлягає задоволенню, та з [PERSON] на користь правонаступника кредитора ТОВ «Авентус Україна» - ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» належить стягнути заборгованість за кредитним договором № 6970262 від 16.08.2023 у розмірі 32109,71 грн, яка складається з: 7438,7 грн - тіло кредиту; 13420,73 грн - нараховані первинним кредитором проценти з 16.08.2023 по 26.05.2024, та 11 250,28 грн - нараховані позивачем проценти за період часу з 27.05.2024 по 10.08.2024. VI. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422 грн 40 коп. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмір 10000 грн, суд зазначає таке. Згідно з ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Водночас, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268). Верховний Суд у постанові від 19.02.2024 у справі № 490/7096/21 та від 22.05.2024 у справі № 205/5969/15-ц вказав, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. У постанові від 22.05.2024 у справі № 205/5969/15-ц також зауважено, що подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17.04.2024 року у справі № 756/6927/20, від 04.04.2024 року у справі № 701/804/21, від 10.04.2024 року у справі № 530/259/21, від 10.04.2024 року у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони. Отже, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд, з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Представник позивача, на підтвердження понесених ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» витрат на правничу допомогу долучив до матеріалів справи: копію ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1868836; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 9422/10; копію договору № 10/12-2024 про надання правової допомоги, укладеного 10.12.2024 між ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та адвокатом Столітнім М.М.; заявку № 8043 від 14.04.2025 на виконання доручення до договору № 10/12-2024 від 10.12.2024; копію рахунку на оплату № 8043-12/05-2025 від 12.05.2025; акт № 8043 від 12.05.2025 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024, згідно з яким сума гонорару складає 10000 грн, та підлягає оплаті клієнтом протягом 30 днів з моменту набуття рішенням суду першої інстанції у справі законної сили. Водночас, суд враховує, що предмет спору відноситься до справ незначної складності (справа є малозначною) та не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт щодо підготовки позовної заяви, з огляду на сталу практику національних судів зі спірних правовідносин. Дана категорія справ є поширеною. При цьому, переважна більшість тексту позову містить перелік норм чинного законодавства, використання яких є типовим для даного виду цивільно-правових спорів. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, а також відсутність судових засідань у цій справі, слід дійти висновку про неспівмірність розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10000 грн., який є очевидно завищеним. У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн. Саме такий розмір витрат на оплату послуг адвоката суд вважає співмірним із складністю даної справи та обсягом виконаних робіт, витраченим на виконання таких часом, обсягом наданих послуг та виконаних робіт та значенням справи для сторони. На підставі викладеного,

Outcome: approved