Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

25.08.2025 року представник заявника [PERSON] адвокат Рева Інна Олександрівна - звернулась до суду із заявою до Міністерства оборони України, Баришівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) про оголошення фізичної особи померлою. Заяву мотивувала тим, що 24.06.2022 року [PERSON] був призваний [INFO] в порядку мобілізації для проходження військової служби та зарахований до списків особового складу військової частини [NUMBER] . Листом [INFO] від 22.12.2022 року №1/2/1480 заявницю проінформовано про те, що 17.12.2022 року, за попередньою інформацією, під час виконання бойового завдання із захисту територіальної цілісності Батьківщини, здійснення відсічі та стримування збройної агресії російської федерації проти України, [PERSON] зник безвісти в районі бойових дій поблизу н.п. Озарянівка, Донецької області. Як вбачається з матеріалів службового розслідування, 17.12.2022 року близько 14 год. 35хв.-14год. 55хв. під час виконання бойового розпорядження оперативно-тактичного угруповання « [INFO] » №1314/окп/14/1/14дск від 16.12.2022 в районі дамби (69221) на півночі н.п. Озаряніка, на 300 метрів на схід вздовж дороги у посадці, внаслідок контрштурмових дій противника, а також несприятливої ситуаційної обстановки у зв`язку з відходом механізованого взводу [NUMBER] ОТБР з лівого флангу, потрапляння в напівоточення, відрізанням резервів шляхом застосування артилерійського загороджувального вогню та закінченням боєприпасів, зник безвісти командир 3 штурмового взводу 6 штурмової роти [NUMBER] штурмового батальйону військової частини [NUMBER] , старший лейтенант [PERSON] . Наказом командира військової частини [NUMBER] від 31.12.2022 року №1358 «Про результати проведеного службового розслідування», службове розслідування щодо встановлення причин і умов відсутності на військовій службі старшого лейтенанта [PERSON] завершено, останнього наказано вважати зниклим безвісти з 17.12.2022 року в районі н.п. Озарянівка Донецької області під час виконання бойового завдання. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підстави пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, із 05.30 год. 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався. Згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376 визначено, що селище Озарянівка, Торецької міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області з 24 лютого 2022 року було віднесено до розділу «Території активних бойових дій», з 27 листопада 2022 року до розділу «Тимчасово окуповані Російською Федерацією території України». [PERSON] на зв`язок не виходить починаючи з 17.12.2022 року. Відомості про його місцезнаходження станом на момент звернення до суду з вказаною заявою відсутні. Оголошення [PERSON] померлим необхідне заявнику для реалізації права на спадкування, отримання статусу члена сім`ї загиблого та отримання державних соціальних гарантій, передбачених для членів родини загиблих військовослужбовців. У зв`язку з вищевикладеним, заявниця звернулась до суду з заявою про оголошення фізичної особи померлою, яку просить задовільнити у повному обсязі. Ухвалою суду від 26.08.2025р. відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами окремого позовного провадження. 25.08.2025р. на адресу суду надійшло клопотання заявника [PERSON] та її представника адвоката Реви І.О. щодо підтримання заявлених вимог та розгляду справи у їх відсутність. 08.09.2025р. на адресу суду надійшла заява представника Міністерства оборони України щодо розгляду справи у їх відсутність; згідно письмових пояснень представника Міністерства оборони України , вимоги заяви не визнають за викладених у поясненнях обставин. 08.09.2025р. на адресу суду надійшла заява представника Баришівського ВДРАЦС у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) щодо розгляду справи у їх відсутність та постановлення судового рішення відповідно до вимог діючого законодавства. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з вищевикладеним, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази, подані у даній цивільній справі, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст.81 ЦПК України, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідно до ст. 263 ч.5 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Судом встановлено, що 26 серпня 2022р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис № 125, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26.08.2022р. (а.с 8). 24.06.2022 року [PERSON] був призваний [INFO] в порядку мобілізації для проходження військової служби та зарахований до списків особового складу військової частини [NUMBER] . Листом [INFO] від 22.12.2022 року №1/2/1480 заявницю проінформовано про те, що 17.12.2022 року, за попередньою інформацією, під час виконання бойового завдання із захисту територіальної цілісності Батьківщини, здійснення відсічі та стримування збройної агресії російської федерації проти України, [PERSON] зник безвісти в районі бойових дій поблизу н.п. Озарянівка, Донецької області (а.с. 8) . Як вбачається з матеріалів службового розслідування, 17.12.2022 року близько 14 год. 35хв.-14год. 55хв. під час виконання бойового розпорядження оперативно-тактичного угруповання « [INFO] » №1314/окп/14/1/14дск від 16.12.2022 в районі дамби (69221) на півночі н.п. Озаряніка, на 300 метрів на схід вздовж дороги у посадці, внаслідок контрштурмових дій противника, а також несприятливої ситуаційної обстановки у зв`язку з відходом механізованого взводу [NUMBER] ОТБР з лівого флангу, потрапляння в напівоточення, відрізанням резервів шляхом застосування артилерійського загороджувального вогню та закінченням боєприпасів, зник безвісти командир 3 штурмового взводу 6 штурмової роти [NUMBER] штурмового батальйону військової частини [NUMBER] , старший лейтенант [PERSON] . Наказом командира військової частини [NUMBER] від 31.12.2022 року №1358 «Про результати проведеного службового розслідування», службове розслідування щодо встановлення причин і умов відсутності на військовій службі старшого лейтенанта [PERSON] завершено, останнього наказано вважати зниклим безвісти з 17.12.2022 року в районі н.п. Озарянівка Донецької області під час виконання бойового завдання. Зі змісту афідевітів громадян України, військовослужбовців військової частини [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] від 06.04.2023р. вбачається, що 17.12.2022р., підчас бою поблизу смт. « Озарянівка» Донецької області, вони бачили як командира третього взводу 6 роти [NUMBER] батальйону військової частини [NUMBER] [PERSON] ( позивний « [PERSON] ») було важко поранено ( ряд кульових поранень) та він помер від отриманих травм не дочекавшись евакуації ( а.с. 9-10). У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підстави пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, із 05.30 год. 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався. Згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376 визначено, що селище Озарянівка, Торецької міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області з 24 лютого 2022 року було віднесено до розділу «Території активних бойових дій», з 27 листопада 2022 року до розділу «Тимчасово окуповані Російською Федерацією території України». [PERSON] на зв`язок не виходить починаючи з 17.12.2022 року. Відомості про його місцезнаходження станом на момент звернення до суду з вказаною заявою відсутні. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи, це вид непозовного підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. У заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати і загибель від певного нещасного випадку (ст.306 ЦПК України). Згідно з ч.1 ст. 308 ЦПК України, суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення й померлою. Оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем їй постійного проживання немає будь- яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку. У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю. Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність. У відповідності до пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. На цьому також наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справні № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі №607/159/23. Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну. Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. За змістом частини другої статті 46 ЦК України, фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. У частині першій статті 46 ЦК України міститься загальна норма: «фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце й перебування протягом трьох років» та дві спеціальні: «якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців» та «за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру». У частині другій статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге). Верховний Суд у постанові від 31 травня 2023 року у справі №177/11/20 (провадження № 61-14634св21) зазначив, що «... фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. 3 урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (частини друга та третя статті 46 ЦК України). Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи... ... Верховний Суд зазначає, що суд оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. Отже, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме». Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 (провадження № 14-94пс24) було зазначено про таке: «...«... правова мета встановлення спеціальних строків полягає в тому, що визначені частиною другою статті 46 ЦК України два роки від дня закінчення воєнних дій, збройного конфлікту або шість місяців потрібні для розшуку особи та вжиття заходів для її повернення із зони воєнних дій, збройного конфлікту або з інших держав і територій. Дворічний або шестимісячний строки обумовлені тим, що в багатьох випадках під час воєнних дій, збройних конфліктів загибель або зникнення осіб відбувається в умовах невизначеності, на територіях, де тривають активні бойові дії, або в тимчасово окупованих регіонах, що ускладнює вирішення питання розшуку фізичної особи. І навіть за наявності цих строків очевидність щодо зникнення безвісти або загибелі особи може залишатися невідомою. Однак саме для розв`язання таких проблем і застосовуються юридичні фікції. Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи. Частину другу статті 46 ЦК України потрібно тлумачити з урахуванням динамічного характеру суспільних відносин, які в умовах воєнних дій, збройних конфліктів зазнають швидких і непередбачуваних змін. Це вимагає оперативного реагування з боку суду для забезпечення ефективної охорони прав і законних інтересів осіб, у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси. Стислість строків вирішення такої категорії справ та ухвалення судових рішень у досліджуваній категорії справ стає особливо важливою в умовах, коли йдеться про встановлення правового статусу осіб, які зникли безвісти під час воєнних дій, збройного конфлікту, оскільки затримки в правовому реагуванні можуть призвести до погіршення ситуації для постраждалих осіб, їхніх родині суспільства загалом. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії росії проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України. Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою. Отже, телеологічне тлумачення норми права дозволяє врахувати специфіку випадків зникнення фізичних осіб під час активних бойових дій і акцентувати увагу на суспільній потребі у встановленні справедливості та визначеності щодо статусу зниклої особи, але лише після спливу розумного строку для її пошуку. Велика Палата Верховного Суду наголошує, що законодавець, формуючи припис речення другого частини другої статті 46 ЦК України («з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців»), після слів «шести місяців» завершив речення. Зазначене унаочнює, що правильним є таке тлумачення цього припису, що здійснюватиметься без прив`язки до моменту скасування воєнного стану, припинення воєнних дій, збройного конфлікту як такого на усій території України. З наявних в матеріалах справи доказів убачається, що селище Озарянівка Торецької міської територіальної громади тимчасово окуповане з 27.11.2022р., чоловік заявниці з 17.12.2022 року на зв`язок не виходить. Відтак, саме з цього часу слід обраховувати строк для звернення до суду з вказаною заявою. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст. 47 ЦК України). Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою, визначені у статті 48 ЦК України. Так, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглися та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, да якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави. Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна. Аналізуючи зазначені норми права, слід дійти висновку, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Такі обставини підтверджені витягом з наказу командира військової частини [NUMBER] від 31.12.2022 року №1358 «Про результати проведеного службового Після початку повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну, Донецька область є зоною активних бойових дій та піддається щохвилини численним обстрілам, що є відкритою, публічною інформацією, яка не підлягає доказуванню. Більш того, більша частина Донецької області з 2014 року перебуває під тимчасовою окупацією рф . Держава повинна захищати та сприяти реалізації законних прав, свобод та інтересів всіх своїх громадян. Оголошення фізичної особи померлою пов`язується з виникненням у її родичів та інших заінтересованих осіб прав і законних інтересів, як-от: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо. Зазначене рішення також має важливе значення для правового статусу членів сім`ї, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися майном особи, яка була оголошена померлою. Це оголошення має наслідки й для договірних зобов`язань, кредитних відносин і будь-яких інших правочинів, у яких брала участь особа, оскільки це може вплинути на вимоги кредиторів та інші правовідносини, пов`язані із зобов`язаннями. Правом, яке держава має захищати та забезпечувати можливість для його реалізації, в даному випадку є право заявника, як дружини військовослужбовця, на оголошення її чоловіка померлим, що, у свою чергу, стане підставою для реалізації останньою інших прав та обов`язків, пов`язаних зі смертю чоловіка, зокрема, спадкування майна померлого та набуття нею статусу члена сім`ї загиблого та отримання державних соціальних гарантій, передбачених для членів родини загиблих військовослужбовців. Натомість, реалізація вказаних прав в позасудовому порядку наразі неможлива з об`єктивних причин відсутності у заявника документу, передбаченого чинним законодавством, який посвідчує факт смерті особи і дозволяє здійснити державну реєстрацію смерті особи органами ДРАЦС України. Ураховуючи вищевикладене, оцінивши наведені заявницею обставини та мету, з якою їй необхідно оголосити особу померлою, є підстави для висновку про наявність між заявницею та особою, яку вона просить оголосити померлою, матеріально-правового зв`язку, а саме з метою реалізації права на оформлення спадкових прав та належних соціальних виплат. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. З урахуванням наведеного, у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених у заяві заявником, вони об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Згідно з ч. 3 ст.46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для оголошення [PERSON] , [INFO] , померлим. Оскільки, матеріали справи дають можливість встановити день вірогідної смерті [PERSON] , [INFO] , то оголосити його померлим слід з [INFO] . З урахуванням вищевикладеного, подана заява про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved