Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

адвокат Мартин В.І., яка діє в інтересах позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] ,\~третя особа\~Городоцька міська\~рада Львівського\~району Львівської\~області,\~як орган\~опіки і\~піклування,\~ просить позбавити батьківських прав відповідача відносно дитини [PERSON] . В обґрунтування поданого позову покликається на те, що сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі, що розірваний рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 29.11.2013. Від вказаного шлюбу у сторін народилося двоє дітей - доньки: [PERSON] , [INFO] , яка є повнолітньою, та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу, спільні діти залишилася проживати з позивачем. За судовим наказом Яворівського районного суду Львівської області від 05.11.2020 з [PERSON] присуджено до стягнення аліменти на утримання дітей, однак відповідач взагалі не сплачує аліменти за вказаним судовим рішенням, як наслідок утворилася значна заборгованість. Крім цього, що відповідач самоусунувся від виховання неповнолітньої дитини, ніяким чином не піклується про неї, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її здоров`ям, розвитком, навчання, підготовкою до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не створює умов для отримання нею освіти. Представник зазначила, що позивач ніколи не чинила жодних перешкод відповідачу в спілкуванні з дитиною, однак останній не відвідав доньку жодного разу. Всі питання щодо виховання і розвитку дитини вирішуються матір`ю самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Оскільки відповідач самоусунувся від виховання своєї дитини, не бажає нести відповідальність і виконувати батьківські обов`язки, позивач була змушена звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 20.01.2025 було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання, зобов`язано Городоцьку міську раду Львівського району Львівської області до 10 червня 2025 року надати суду письмовий висновок щодо розв`язання даного спору. Позивач [PERSON] та її представник\~адвокат Мартин В.І. в підготовче судове засідання не з`явилася, в матеріалах справа наявна заява про розгляд справи без участі сторони позивача Заявлений позов підтримують. Відповідач [PERSON] правом надання відзиву не скористався, подав заяву, засвідчену нотаріально, про слухання справи без його участі, не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав. Представник органу опіки і піклування Городоцької міської ради Львівського району Львівської області, до суду надав повідомлення про слухання справи у його відсутності. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників, які не з`явилися, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. На підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 5\~ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, прийшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до вимог п.15\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Згідно зі ст.165\~СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Разом з тим, згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Городоцького районного суду Львівської області у справі № 441/2350/13-ц від 29.11.2013- розірвано. Від спільного подружнього життя у них [INFO] народилося донька [PERSON] , що підтверджується копією витягу з акту про народження виданого Демографічною службою в м.Турин (згідно зі ст.3 Д.П.Р. від 02.05.1957 №432 Акт00090, відділ 1, частина1, серія В, рік 2010) , перекладеного та засвідченого апостилем. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах в межах виконавчого провадження ВП №74575029, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей, відповідно до судового наказу №944/4265/20 від 05.11.2020, станом на 24.04.2024 становить 190718,00 грн. [PERSON] та [PERSON] , зареєстровані разом з матір`ю [PERSON] у [ADDRESS] , що стверджується витягом №4725 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб. Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов, складеного 22.03.2024 комісією у складі старости Мшанського старостинського округу та жителів села, [PERSON] проживає без реєстрації разом з [PERSON] та [PERSON] в будинку власником якого є [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки Мшанського НВК І-ІІІ ст. імені Степана Тесляка\~№41\~від 28.03.2024, [PERSON] з 01.09.2013 по 29.05.2015 перебувала у дошкільному відділенні Мшанського НВК І-ІІІ ст. імені Степана Тесляка. Батько дитини не цікавився життям дівчинки у дошкільному закладі, не відвідував виховні заходи, не приходив на батьківські збори. В матеріалах\~справа наявна\~заява [PERSON] \~від 14.05.2025,\~посвідчена приватним\~нотаріусом Яворівського\~районного нотаріального\~округу Львівської\~області Шмагарою С.П., (зареєстровано в реєстрі №367) за змістом якої, відповідач підтвердив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . З повідомлення органу опіки і піклування Городоцької міської ради Львівського району Львівської області, вбачається, що 06.06.2025 службою у справах дітей Городоцької міської ради здійснено візит за адресою проживання позивача, з метою обстеження житлово-побутових умов проживання неповнолітньої [PERSON] , проте двері ніхто не відчинив. Зі слів мешканців села, дитина з матір`ю та старшою сестрою проживають в Італії, інколи приїжджають в с.Мшана. За інформацією наданою службою у справах дітей Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області, 10.06.2025 здійснено комісійний виїзд працівниками служби у справах дітей та центру надання соціальних послуг за адресою проживання відповідача [PERSON] , який повідомив, що не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно дочки [PERSON] , мотивуючи тим, що колишня дружина з дочкою 11 років проживає за кордоном і спілкування між ними немає. На засідання комісії з питань захисту прав дитини Городоцької міської ради 13.06.2025 ніхто не з`явився. Враховуючи наведене, орган опіки та піклування Городоцької міської ради Львівського району Львівської області, щодо прийняття рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] покладається на розсуд суду. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст.\~150,\~151 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Статтею 152 СК України\~передбачено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Згідно зі\~ст.153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до\~ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У п.6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20.11.1959 зазначено: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». Як слідує з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991 «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до п.2 ч.1\~ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, у разі ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Під час застосування наведених норм права суд враховує правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70), Верховним Судом у постановах від 26.12.2018, 13.03.2019, 06.05.2020 та 26.01.2022 при розгляді справ № 404/6391/16-ц, № 631/2406/15-ц, №753/2025/19 та №203/3505/19, відповідно до яких ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 10 лютого 2021 року по справі № 761/10887/17, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Статтею\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач по справі самоусунувся від реалізації своїх батьківських прав та ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до його неповнолітньої доньки [PERSON] , життям та здоров`ям дитини не цікавиться протягом тривалого періоду часу, участі у її вихованні та розвитку не приймає. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються як свідоме ухилення відповідача від батьківських обов`язків по вихованню дитини, що передбачене\~ст.150 СК України. Зважаючи на зазначене, враховуючи, що відповідач маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов`язки, навмисно ухилявся від їх виконання у відношенні своєї дитини, а також визнання відповідачем позову щодо позбавлення батьківських прав відносно доньки, суд дійшов висновку, що позов є підставним і обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення. Окрім того, позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29 вересня 2021 року у справі № 459/3411/18 (провадження № 61-10531св21). Також, як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем сплачено судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до\~ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved