Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

До Дніпровського районного суду міста Кам`янського 15 липня 2025 року надійшла вищезазначена позовна заява про стягнення аліментів на утримання повнолітнього доньки, яка продовжує навчання. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 16.06.2007 року між нею та відповідачем був зареєстровано шлюб. Сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10.11.2011 року та ухвалою Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24.04.2015 року, стягнуто з [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на користь [PERSON] , починаючи з 23.08.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.09.2024 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , - розірвано. В подальшому, після досягнення 18-ти річного віку, стягнення з відповідача на утримання доньки припинено. На теперішній час, [PERSON] навчається в Комунальному закладі «Кам`янський фаховий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради», є здобувачем освіти 2 курсу з 01.09.2023 року по 27.06.2027 року на денній формі навчання за спеціальністю 223 «Медсестринство ОПП Сестринська справа». На даний час, матеріально утримує доньку, забезпечує усім необхідним, яка проживає з нею. Працює на ПрАТ «Оріль-Лідер», де отримує невелику заробітну плату, якої недостатньо для забезпечення потреб родини, в тому числі на оплату навчання. У зв`язку з зазначеним, позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача та змушена звернутися до суду. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 липня 2025 року вказана позовна заява передана для розгляду судді Юрченко Я.О. (а.с. 19). Відповідно до\~ч.\~6\~ст.187\~ЦПК України,\~у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. 15 липня 2025 року згідно з вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. 07 серпня 2025 року надійшла відповідь з відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с. 20-21). Ухвалою судді від 07 серпня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання (а.с.\~22). Від позивача [PERSON] 14.10.2025 року через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без участі сторони. Вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с. 35). Третя особа\~ [PERSON] 14.10.2025 року через канцелярію подала заява про розгляд справи без участі сторони. Вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с. 36). Відповідач [PERSON] повідомлявся судом про наявність цивільної справи на розгляді у суді, стороною якої він є, шляхом направлення поштової кореспонденції суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило (а.с. 28,34). Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з додатками та судові повістки по справі направлялися відповідачу на адресу її місця реєстрації, проте поверталися до суду без вручення адресату, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Крім того, [PERSON] викликався у судові засідання через оголошення на офіційному веб порталі судової влади України. Оголошення про його виклик в судові засідання на 07.08.2025 року опубліковане 03.09.2025 року; на 04.09.2025 року опубліковане 14.10.2025 року. З опублікуванням такого оголошення [PERSON] вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 24,32). Відповідно до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно з ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не надав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до наступник висновків, з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 24.07.2007 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 480 (а.с. 7). Виконавчим листом по справі № 2/409/4465/11, виданого 05.05.2015 року за рішенням Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10.11.2011 року та ухвалою Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24.04.2015 року, стягнуто з [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на користь [PERSON] , починаючи з 23.08.2011 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11). На теперішній час [PERSON] навчається в Комунальному закладі «Кам`янський фаховий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради», на 2 курсі за спеціальністю 223 «Медсестринство ОПП Сестринська справа», на денній формі навчання. Початок навчання з 01.09.2023 року по 27.06.2027 року, що підтверджується довідкою (а.с.12 а). Відповідно до договору № 129 про надання освітніх послуг від 03.08.2023 року, укладеного між Комунальним закладом\~«Кам`янський фаховий\~медичний коледж»\~Дніпропетровської обласної\~ради» та\~ [PERSON] \~(замовник),\~з іншої\~сторони для\~здобувача фахової\~передвищої освіти\~ [PERSON] \~(здобувач),\~Комунальний заклад\~«Кам`янський фаховий\~медичний коледж»\~Дніпропетровської обласної\~ради» взяв на себе зобов`язання здійснити підготовку вступника за денною формою здобуття освіти за освітньо-професійною програмою «Сестринська справа» за спеціальністю 223 «Медсестринство» для здобуття освітньо-професійного ступеня фахового молодшого бакалавра. Загальна \~ \~ \~ \~вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 81600,00 грн., а саме: за 2023-2024 навчальний рік 20400,00 грн., за 2024-2025 навчальний рік 20400,00 грн., за 2025-2026 навчальний рік 20400,00 грн., за 2026-2027 навчальний рік 20400,00 грн.. Позивач [PERSON] матеріально утримує доньку, забезпечує усім необхідним, яка проживає з нею, що підтверджується довідкою про склад сім`ї № 001345138 від 24.06.2025 року, наданою ТОВ «Абонент ХХІ» (а.с.17). Крім того, [PERSON] з 24.04.2002 року по теперішній час працює на ПрАТ «Оріль-Лідер» на посаді оброблювача птиці дільниці з вигрузки та навішуванні птиці, що підтверджується довідкою від 23.06.2025 року за вих.№ 30/к, наданою менеджером з кадрів та військового обліку приватного акціонерного товариства «Оріль-Лідер» Н.Василенко (а.с.18). Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна дотримуватись норм процесуального законодавства. Частиною першою ст. 6 Конвенції, яка з огляду на приписи ч. 1 ст. 9 Конституції України,\~ст. 10 ЦК України\~є частиною національного законодавства, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до\~ст.77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України\~передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6\~ст. 81 ЦПК України\~передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України\~передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом\~ст. 191 СК України\~аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до\~ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд виходить з положень\~ст. 182 СК України, відповідно до якої, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. Обов`язковими умовами стягнення аліментів на повнолітню дочку (сина), яка продовжує навчання, є потреба повнолітньої дочки (сина) у матеріальній допомозі і спроможність батьків надавати утримання з урахуванням їх матеріального, сімейного становища, стану здоров`я тощо. У своїй постанові від 29.01.2018 по справі № 622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст.185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються\~главою 16 Сімейного кодексу України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,\~200,\~201 Сімейного кодексу). Матеріальне становище повнолітнього сина (дочки), який продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду, проживання за місцем розташування навчального закладу тощо. Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] із стягненням з відповідача на її користь аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу (заробітку), щомісячно, починаючи з 15 липня 2025 року та до закінчення її навчання. Згідно п. 2 ч. 5\~ст. 265 ЦПК України, резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами\~статті 141 ЦПК України. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача\~ [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок. На підставі ст. ст.\~199,\~200 СК України,

Outcome: approved