Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

08.08.2025 року [PERSON] звернулась до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з даним позовом про розірвання шлюбу, мотивуючі свої вимоги наступним. 10.09.2015 року вона офіційно зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] . В жовтні 2024 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, мають окремий бюджет. Спільне життя не склалося через розбіжність характерів та різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спір щодо визначення місця проживання дитини відсутній, майнового спору також немає. [PERSON] зазначає, що спільне проживання з відповідачем є неможливим та суперечить її інтересам, а тому на примирення вона не згодна. За таких обставин позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу є недоцільним і просить його розірвати. \~Ухвалою суду від 18.08.2025 року відкрито провадження по справі, постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.16-17). \~ \~ \~ \~ \~Позивачка належним\~чином була\~повідомлена про\~розгляд справи\~в суді,\~шляхом надсилання\~копії ухвали\~про відкриття\~провадженняна зазначену в позові електронну адресу. Згідно тексту позовної заяви, просить справу розглянути без її участі, оскільки вона з дитиною перебувають за кордоном. 25.08.2025 року через підсистему «Електронний суд» відповідач [PERSON] надав заяву про визнання позову, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглянути без його участі. Розгляд справи\~проводиться без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Як встановлено судом, 10.09.2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис за №2752 (а.с.6). Від даного шлюбу у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.10). \~Внаслідок \~різних поглядів\~на сімейне\~життя,\~права та\~обов`язки подружжя,\~розбіжність характерів,\~шлюбні стосунки\~фактично були\~припинені в\~жовтні 2024\~року.\~Сторони проживають\~окремо,\~не ведуть\~спільне господарство,\~мають окремий\~бюджет,\~а тому\~шлюб носить\~формальний характер.\~Подружжя втратило\~почуття любові\~та поваги\~один до\~одного,\~кожен з\~них живе\~своїм окремим\~життям та\~власними інтересами,\~втрачено всі\~фізичні та\~духовні зв`язки.Спору щодо визначення місця проживання дитини немає, майновий спір відсутній. На примирення позивачка не згодна. Таким чином, подальше збереження сім`ї суперечить її інтересам. Відповідно до ч.3\~ст.\~105\~Сімейного Кодексу\~України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст.\~110\~СК України. Згідно зі ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Враховуючи той факт, що шлюб повинен відповідати волевиявленню особи та зважаючи на те, що збереження сім`ї буде суперечити інтересам позивача, а також на те, що примушення до шлюбу є неприпустимим, суд дійшов висновку, що шлюб припинив своє існування та його необхідно розірвати, задовольнивши тим самим позовні вимоги. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору та у зв`язку з визнанням відповідачем позову, слід стягнути з відповідача 50% судового збору на користь держави.

Outcome: approved