Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] через свого представника [PERSON] та через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" 13.08.2025 звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 08.05.2011 між нею та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Седлищенською сільською радою Любешівського району Волинської області, про що складено відповідний актовий запис № 2. Від цього шлюбу мають троє неповнолітніх дітей, синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що шлюбні обов`язки\~відповідачем не\~виконуються,\~він проживає\~в іншому\~населеному пункті\~тривалий час,\~має стосунки\~з іншою\~жінкою,\~що не\~приховує,\~не цікавиться\~життям позивачки\~та їхніх\~спільних дітей.\~Своїм ставленням\~до сімейного\~життя та\~нехтуванням інтересів\~сім`ї відповідач\~морально принижує\~позивачку,\~що негативно\~впливає на\~її емоційний\~та фізичний\~стан.\~Позивачка вважає,\~що їхній\~з відповідачем\~шлюб фактично\~припинив своє\~існування,\~носить лише\~формальний характер.\~За її\~глибоким переконанням\~продовження шлюбних\~відносин,\~співжиття та\~примирення є\~неможливим,\~оскільки як\~у позивачки,\~так і\~у відповідача,\~на ґрунті\~сімейно-побутових\~проблем та\~протилежних поглядів\~на сімейне\~життя,\~втрачено почуття\~любові та\~поваги один\~до одного.\~У зв`язку\~з чим\~наполягає на\~розірванні шлюбу,\~оскільки подальше\~сумісне життя\~подружжя і\~збереження шлюбу\~суперечить інтересам\~позивачки та\~інтересам їхніх\~спільних дітей,\~що має\~істотне значення. Просить суд розірвати їх шлюб та стягнути судові витрати з відповідача, які складаються з витрат по сплаті судового збору в розмірі 968,96 грн, а також витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн. Ухвалою судді Любешівського районного суду Волинської області від 19.08.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.18). У судове засідання сторони не прибули, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи (а.с.24, 25, 29). Представник позивачки [PERSON] через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" 16.09.2025 подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі позивачки, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, та не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 26). Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву, будь-яких заяв чи клопотань до суду не подав. З урахуванням наведеного, у відповідності до вимог статей 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов до переконання про задоволення позову з таких підстав. Як убачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 08.05.2011 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано Седлищенською сільською радою Любешівського району Волинської області, про що складено відповідний актовий запис № 2. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.12, зворот). Копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 06.01.2012, серії [NUMBER] від 28.12.2016 та серії [NUMBER] від 28.12.2016 стверджується, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей, синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.12-14). Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як убачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Таким чином, з матеріалів справи судом установлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, шлюб існує формально. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Статтею 137\~ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до частини 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачкою на підтвердження витрат на правничу допомогу надано копію договору про надання правничої (правової) допомоги від 13.08.2025, копію додатку 1 до договору про надання правничої (правової) допомоги від 13.08.2025, копію акту наданих послуг від 13.08.2025 та копію квитанції до прибуткового касового ордера № 200 від 13.08.2025 (а.с.8-9). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Враховуючи викладене, а також те, що заявлені позивачкою витрати у сумі 1000,00 грн є співмірними із складністю цієї справи, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки даної суми витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позову. Отже,\~з відповідача\~слід стягнути\~в користь\~позивачки сплачений\~судовий збір\~в розмірі 968,96 грн. На підставі\~ст.\~24, 55, 56, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved