Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до Яготинського районного суду Київської області до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей відповідно до вимог якого просив стягувати щомісячно із [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , щомісячно на користь [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від всіх видів її доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Позов обгрунтовано тим, що від подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Яготинського районного суду Київської області від 13 березня 2025 року шлюб між сторонами було розірвано. На даний час діти проживають з батьком, що підтверджується копією акту обстеження від 03.04.2025. З часу проживання дітей з батьком, [PERSON] добровільної допомоги на утримання дітей не надає, а тому позивач вважає за необхідне звернутися до суду із даною заявою. [PERSON] є працездатною особою, працює, однак точно місце її роботи позивачу невідоме. Щодо майнового стану платника аліментів повідомляю суд, що позивачу відомо про перебування у власності відповідачки земельної ділянки на території Фарбованського старостинського округу Бориспільського району Київської області. Разом з тим, позивач повідомляє суд, що на даний час він не працює та не має будь-якого рухомого чи нерухомого майна. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 08.07.2025 відкрито провадження у справі, та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді та заперечень. 08.08.2025 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив відповідно до якого позовні вимоги [PERSON] просить задоволити частково та стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів. Відзив обгрунтовано тим, що дійсно до 13.03.2025 року [PERSON] перебувала у шлюбі з позивачем. У спільному шлюбі у них народились два сина: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Щодо обставин які вказаній у позовній заяві відповідачка погоджується лише з тим фактом, що діти проживають з батьком. У позовній заяві позивач вказує, що «з часу проживання дітей з батьком, [PERSON] добровільної допомоги на утримання дітей не надає, а тому позивач вважає за необхідне звернутися до суду з даною заявою». Це не відповідає дійсності, так як [PERSON] за час окремого проживання купила дітям мобільний телефон, купувала ліки, продукти харчування, на підтвердження чого додаю квитанції. Крім цього відповідачка поповнювала дітям інтернет, перераховувала на зошити кошти вчительці, поповняла рахунки дітям, додаю відповідні квитанції. Минулого року на перше вересня купляла дітям до школи одяг, канцелярію, також купувала подарунки, ліки. Також перераховувала колишній свекрусі та чоловіку кошти на, лікування дітей. Таким чином [PERSON] приймає участь у вихованні і утриманні дітей, до відзиву додає рішення та висновок органу опіки та піклування про встановлення порядку участі у вихованні малолітніх дітей. Окремо звертає увагу суду що позивач чинить їй перешкоди у зустрічах з дітьми. Окремо зазначає, що у неї на утриманні перебуває її хвора мама [PERSON] . Вона перебуває на пенсії, має проблеми з серцем. [PERSON] купує мамі ліки, продукти харчування, допомагає по господарству Позивач вказує у позові, що [PERSON] має земельну ділянку, так вона дійсно у неї є, але дохід від оренди складає 710 грн. 21 коп. за один рік. На даний час [PERSON] навчається у Міжрегіональній Академії Управління Персоналом, вартість навчання у місяць становить 1300 грн. Відповідач немає постійного місця роботи, являється інвалідом III групи, періодично зловживає спиртними напоями, неодноразово притягувався Яготинським районним судом до адміністративної відповідальності, а саме: 11.10.2021 року у справі №382/1164/21 за ч.1 ст.130 КУпАП, за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння; 11.10.2021 року у справі №382/1166/21 за ч.1 ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, за вчинення дорожньо-транспортної пригоди та керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння; 27.02.2023 року у справі №382/189/23 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, щодо [PERSON] , за вчинення домашнього насильства; 29.04.2024 року у справі №382/341/24 за ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. 27.08.2025 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, котра обгрунтована тим, що [PERSON] , заперечуючи щодо розміру аліментів, та прохаючи стягнути їх у меншому розмірі, зазначає, що: Вона приймає участь в утриманні дітей, про що надає фіскальні чеки. В неї на утриманні перебуває непрацездатна матір; Вона навчається та несе витрати на оплату навчального закладу. Позивач вважає, що вказані підстави не можуть слугувати обґрунтуванням для стягнення аліментів в меншому розмірі, виходячи із наступного. Щодо участі в утриманні дітей: Тверджень відповідачки про те, що вона купувала дітям продукти, одяг, ліки, оплачувала рахунок та інші витрати, є, м`яко кажучи, перебільшенням, оскільки такі дії є одноразовими та нерегулярними і не можуть вважатися виконанням передбаченого законом обов`язку по утриманню дітей. Фіскальні чеки не містять доказів того, що саме їх більшість були придбані в інтересах дітей, а не в інтересах самої відповідачки. За весь час, що діти проживають разом із батьком, а це 1 рік та 3 місяці, відповідачка декілька разів привозила солодощі дітям, також двічі поповнила їм мобільний та оплатила інтернет. Але, навіть якщо припустити, що всі чеки та квитанції стосуються витрат на дітей (що не відповідає дійсності), то, підсумовуючи усі чеки, витрати відповідачки на утримання дітей складали близько 500 (п`ятсот) гривень в місяць на дитину, що вочевидь не може задовольняти фінансові потреби хлопців-школярів навіть у мінімальному об`ємі. Більше того, якщо уявити, що відповідачка добровільно щомісяця сплачує кошти на утримання дітей у будь-якому достатньому розмірі, з точки зору закону це жодним чином не впливає на можливість стягнення аліментів у судовому порядку та їх розмір. Одержувач аліментів не обмежений у праві звернення до суду із позовом про їх стягнення. Перерахування коштів на утримання дитини в добровільному порядку відповідачем не є перешкодою для стягнення аліментів у судовому порядку та підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Вирішуючи ж питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів; наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Надання чи ненадання допомоги дітям та її розмір у добровільному порядку не враховується при визначенні розміру аліментів, оскільки «добровільний» порядок не можливо врахувати на майбутнє, платник аліментів може в будь-який час припинити надавати допомогу чи змінити її розмір. В той же час, відповідачкою не доведено не можливість сплати аліментів на утримання дітей у розмірі, визначеного позивачем. Щодо утримання непрацездатної матері та навчання відповідачки. Слід зауважити, що відповідачка не надала суду доказів перебування матері на її утриманні. Мати відповідачки не має інвалідності, є пенсіонером за віком, має певні вікові хвороби, які властиві більшості людей похилого віку. Також у неї є іще двоє повнолітніх працездатних дітей, один з яких проживає поруч. Слід наголосити, що безпосередньо відповідачка разом із матір`ю не проживає. Також мати відповідачки має у власності житловий будинок із земельними ділянками, а також щонайменше два земельних паї, які перебувають в оренді. Не містять матеріали справи також і довідки про розмір пенсійних виплат матері відповідачки, які в повній мірі доводили б її потребу у надані допомоги. А також доказів того, що крім відповідачки інші особи не можуть і не надають матері відповідачки матеріальну допомогу. Навчання відповідачки у закладі освіти не звільняють її від обов`язку утримувати дітей. [PERSON] є працездатною жінкою віком майже 38 років, навчання на платній основі у закладі освіти є її свідомим вибором, який вона приймала вже при наявності двох малолітніх дітей, яких зобов`язана забезпечувати. Інтереси дітей не можуть ставитись у залежність від бажання їх матері здобути додаткову освіту, і, як вже зазначалося вище, здобуття освіти не є тією обставиною, що враховується при визначенні розміру аліментів. Щодо розміру аліментів Відповідачка має задовільний стан здоров`я, інших дітей на утриманні немає, працевлаштована, має додатковий дохід від оренди паю, а тому має змогу надавати допомогу на утримання дітей у визначеному позивачем розмірі аліментів. До того ж, при визначенні розміру аліментів враховується не лише матеріальний стан платника, а й першочергова потреба дітей у стабільному забезпеченні. Діти мають перевагу у захисті своїх інтересів над іншими родичами. Позивач сумлінно виконує свої обов`язки щодо виховання дітей: діти проживають із ним постійно, він забезпечує їх харчування, навчання, побутові умови. Факт проживання дітей з позивачем відповідачкою не спростовується. Звертає увагу суду на те, що позивач не покладає весь тягар з утримання дітей на відповідачку, оскільки розуміє свій обов`язок в утриманні дітей рівномірною з нею. Заявлений розмір аліментів на утримання дітей забезпечить покриття лише незначної частини їх потреб та є гарантованим мінімальним розміром аліментів на утримання двох дітей у разі видачі судового наказу про стягнення аліментів. У реалізації права на стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у формі судового наказу позивач був позбавлений, з огляду на відсутність місця реєстрації проживання відповідачки. Враховуючи викладене просив задоволити позовні вимоги в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити, з врахуванням того, що відповідачка добровільно не сплачує аліменти, працездатна та діти проживають разом з батьком, потребують одягу, продуктів харчування, також ліків якщо хворіють. Позивач є інвалідом ІІІ групи. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково з огляду на те, що вона має матір інваліда та допомагає їй по господарству та купує ліки, оскільки сестра її має хворобливий стан здоров`я та проживає в іншому місті, а брат військовий та має поранення, тому лише вона має змогу доглядати та допомагати матері. Дітям вона також купує ліки та продукти харчування, одяг, купує зошити для навчання, канцелярію та інші подарунки. Вказала що має земельну ділянку однак орендна плата дуже мала та складає 600-700 грн. за рік, також вона навчається та вартість навчання складає 1300 грн. за місяць. Крім цього, не має житла, тому проживає в орендованій квартирі. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення сторін по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Стаття 180 СК України встановлює обов`язок батьків утримувати неповнолітніх дітей, способи виконання такого обов`язку визначаються за домовленістю між ними відповідно до норми ст. 181 цього Кодексу. Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Частиною 5 ст. 183 СК України визначено, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. В судовому засіданні встановлено, що від подружнього життя [PERSON] та [PERSON] мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На даний час діти проживають з батьком, що підтвержується копією акту обстеження від 03.04.2025 року. (а.с.3-9) Згідно копії паспорта, ідентифікаційного номеру та витягу з реєстру територіальної громади [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.24-26). [PERSON] за час окремого проживання купила дітям мобільний телефон, купувала ліки, продукти харчування, на підтвердження чого додаю квитанції. Крім цього відповідачка поповнювала дітям інтернет, перераховувала на зошити кошти вчительці, поповняла рахунки дітям, додаю відповідні квитанції. Минулого року на перше вересня купляла дітям до школи одяг, канцелярію, також купувала подарунки, ліки. Також перераховувала колишній свекрусі та чоловіку кошти на, лікування дітей. (а.с.27-48) [PERSON] навчається у Міжрегіональній Академії Управління Персоналом, вартість навчання у місяць становить 1300 грн. (а.с.49-64) Згідно договору оренди земельної ділянки вбачається що орендна плата становить 700,00 грн на рік (а.с.65-67) Відповідно до довідки №118 від 04.08.2025 року виданої виконкомом Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області у відповідачки на утриманні перебуває її хвора мама [PERSON] . Вона перебуває на пенсії, має проблеми з серцем. [PERSON] купує мамі ліки, продукти харчування, допомагає по господарству (а.с.68-81, 88). Письмові пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] суд не приймає до уваги з огляду на той факт, що вони не допитані в судовому засіданні та не попереджені про кримінальну відповідальність (а.с.82-83). Згідно рішення №297 від 30.07.2025 року Яготинської міської ради встановлено порядок участі у вихованні малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , матір`ю [PERSON] , яка проживає окремо (а.с.84-87) Відповідно до копій постанов Яготинського районного суду Київської області [PERSON] притягався до адміністративної відповідальності від 11 10 2021 року у справі №382/1164/21 за ч.1 ст.130 КУпАП, за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння; 11.10.2021 року у справі №382/1166/21 за ч.1 ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, за вчинення дорожньо-транспортної пригоди та керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння; 27.02.2023 року у справі №382/189/23 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, щодо [PERSON] , за вчинення домашнього насильства; 29.04.2024 року у справі №382/341/24 за ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. (а.с.89-97) Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що у матері [PERSON] , [PERSON] наявний житловий будинок, земельні ділянки під обслуговування, земельна ділянка пай (а.с.101-112). Згідно довідки про заробітну плату, вбачається, що [PERSON] працює в ТОВ "Борисфен-Трейд" та отримує заробітну плату в середньому розмірі 11320 грн. (а.с.120). Пункт 1 ст. 3 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п.2 дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Пунктом 2 ст. 27 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи вище викладене, матеріальне становище сторін, їх стан здоров`я, наявність утриманців, та також враховуючи вимоги ст. 182 -183 СК України, ч. 5 ст. 183 СК України та ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік», Конвенції про права дитини, позов підлягає до часткового задоволення та на утримання неповнолітніх дітей сторін, необхідно стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1/4 частини його доходу, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial