Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] , через свого представника - адвоката Світлик Я.В., 26.05.2025 року, звернулася в Карлівський районний суд Полтавської області з позовом до відповідача [PERSON] з зазначеними позовними вимогами Ухвалою судді Карлівського районного суду Полтавської області Герцова О.М. від 11.06.2025 року, вказану справу за підсудністю було направлено до Шишацького районного суду Полтавської області. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між [PERSON] та [PERSON] , 12.06.2013 року було укладено шлюб. У шлюбі у них народилася донька: [PERSON] , [INFO] . Дитина народилася з рядом надскладних захворювань. Протягом першого року життя [PERSON] , позивачка практично постійно перебувала з донькою в лікарні. Дитині було підтверджено діагнози, боротьба з якими потребували і зараз потребують постійного медичного втручання, систематичної реабілітації, яка доступна лише в лікарняних закладах обласного центру та спеціалізованих реабілітаційних центрах. В подальшому, подружнє життя не склалося, уже з червня 2017 року подружжя не проживало разом і рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 25.10.2017 року, справа №531/1075/17, шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. Починаючи з дня розірвання подружніх відносин, донька [PERSON] проживає разом з мамою, спочатку - у с.Іванівка, а з 2019 року - у с.Варварівка Полтавського ( бувшого Карлівського) району Полтавської області. Після припинення шлюбу позивачка намагалася ініціювати зустрічі дитини з батьком, пропонувала разом проводити дозвілля, але самостійно відповідач не виявляв бажання зустрічатися з донькою, почав все більш пасивно ставитися до дитини, відмовляв позивачці у зустрічі чи навіть у допомозі забрати дитину з дитячого садочка (у той час дівчинка відвідувала дитячий садочок у м.Карлівка). За увесь період після розірвання шлюбу, батько лише один єдиний раз привітав дитину з [PERSON] народження шляхом надсилання смс повідомлення мамі, про подарунки, організацію свята чи дозвілля взагалі мова не йде. Після переїзду у село Варварівку (про що достеменно було відомо батькові), дитина почала відвідувати місцевий садочок, а далі - школу. Навіть перебуваючи на території школи у робочих питаннях, батько не зайшов до дитини привітатися, а лише запитав у директора школи чи навчається така дитина у цій школі. Сьогодні доньці [PERSON] 11 років, останні 6 років вона батька не бачила і не чула. Дитина навіть не пам`ятає свого біологічного батька. Отже, увесь цей час відповідач ніяким чином не піклувався про дитину, не проявляв зацікавленості в її подальшій долі, не цікавився її успіхами, станом здоров`я, не піклувався про духовний та фізичний розвиток доньки, тобто відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, не бере ні соціальної, ні педагогічної, ні матеріальної, грошової, чи будь-якої іншої участі у вихованні доньки. У зв`язку з вищевикладеним, позивачка [PERSON] в позовній заяві просила суд позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні позивачка та її представник - адвокат Світлик Я.В. підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Жолонко О.В. в судовому засіданні позовних вимог позивачки не визнали з підстав, викладений у їх поясненням на позов, просили суд не позбавляти [PERSON] батьківських прав так як це є крайнім заходом впливу. Представник третьої особи - Виконавчого комітету Мартинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи без участі представника Виконавчого комітету, при розгляді справи покладається на розсуд суду, врахувавши інтереси дитини, надала суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] . Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює вчителем початкових класів Варварівського ліцею Мартинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, неповнолітня [PERSON] , [INFO] навчалася у зазначено навчальному закладі з першого по четвертий клас, в період її навчання рідний тато взагалі не відвідував навчальний заклад та не цікавився життям доньки, особисто вона з відповідачем [PERSON] ніколи не контактувала і взагалі його не знає. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює вихователем дошкільного підрозділу Варварівського ліцею Мартинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, неповнолітня [PERSON] , [INFO] відвідувала дошкільний підрозділ з 23.12.2019 року по [INFO] , в період її перебування в дитсадочку, рідний тато взагалі не відвідував її та не цікавився життям доньки, особисто вона з відповідачем [PERSON] ніколи не контактувала і взагалі його не знає. Заслухавши пояснення учасників судового провадження та свідків, перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивачки виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , народженої позивачкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження, серія [NUMBER] , виданим 20 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Карлівського районного управління юстиції у Полтавській області ( а.с. 6). Сторони перебували в шлюбі з 12.06.2013 року, який було розірвано рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 25.10.2017 року і у них, [INFO] , народилася донька - [PERSON] ( а.с.6, 11). Починаючи з дня розірвання подружніх відносин, донька [PERSON] проживає разом з мамою, спочатку - у с.Іванівка, а з 2019 року - у с.Варварівка Полтавського ( бувшого Карлівського) району Полтавської області. Після припинення шлюбу позивачка намагалася ініціювати зустрічі дитини з батьком, пропонувала разом проводити дозвілля, але самостійно відповідач не виявляв бажання зустрічатися з донькою, почав все більш пасивно ставитися до дитини, відмовляв позивачці у зустрічі чи навіть у допомозі забрати дитину з дитячого садочка (у той час дівчинка відвідувала дитячий садочок у м.Карлівка). За увесь період після розірвання шлюбу, батько лише один єдиний раз привітав дитину зДнем народження шляхом надсилання смс повідомлення мамі. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] на протязі більш ніж шість років ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї доньки [PERSON] , не спілкується з нею, не приймає участі в її житті та вихованні, не цікавиться її станом здоров`я та успіхами у навчанні, що підтверджується характеристиками [PERSON] з дошкільного та навчального закладу Варварівського ліцею Мартинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області відповідно до яких батько дитини взагалі не відвідував вказані заклади освіти та не цікавився життям доньки. ( а.с.13,14) Наведені факти свідчать про систематичне, тривале невиконання відповідачем [PERSON] своїх батьківських обов`язків, що є однією з підстав для позбавлення його батьківських прав, при цьому суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що позивачка систематично перешкоджала йому у спілкуванні з дитиною, оскільки він мав можливість безперешкодно спілкуватися з дитиною в дитячому садку та навчальному закладі, з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною до суду не звертався. Рішенням виконавчого комітету Мартинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 03.10.2025 року № 694/2025, затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] , [INFO] , стосовно малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , виходячи виключно з інтересів дитини ( а.с.85-86).. Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і складається із Закону України « Про охорону дитинства» від 21 червня 2001 року № 2558-ІІІ, а також інших нормативно - правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України « Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Згідно ст. 150 СК України батьки мають обов`язки щодо виховання та розвитку дитини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані поважати дитину. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в постанові № 3 від 30 березня 2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Разом з тим, позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, суд з огляду на встановлені в ході розгляду справи обставини приходить до висновку про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно своєї неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , а тому приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивачки [PERSON] .

Outcome: approved