Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

ТОВ «КОЛЛЕКТ\~ЦЕНТР» звернувся\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~договором.\~Свої вимоги\~позивач обґрунтував\~тим,\~що 20.07.2021\~р.\~між Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів»\~(кредитодавець)\~та [PERSON] \~ (позичальник)\~укладено договір\~№ 75698343,\~відповідно до\~якого кредитодавець\~надав позичальнику\~грошові кошти\~в розмірі\~1500,00\~грн.,\~процентна ставка\~(базова,\~фіксована)\~становить 1,99%\~яка нараховується\~за кожен\~день користування\~позикою,\~а відповідач\~зобов`язався повернути\~позикодавцю кошти\~та сплатити\~проценти за\~користування кредитними\~коштами.01.10.2021\~р.\~між Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «МІЛОАН»»\~(кредитодавець)\~та [PERSON] \~ (позичальник)\~укладено договір\~№ 101658891,\~відповідно до\~якого кредитодавець\~надав позичальнику\~грошові кошти\~в розмірі\~3500,00\~грн.,\~проценти за\~користування кредитом:\~1312,5грн.,\~які нараховуються\~за ставкою\~1,25\~відсотків від\~фактичного залишку\~кредиту за\~кожен день\~строку користування\~кредитом,\~стандартна (базова)\~процентна ставка\~за користування\~кредитом становить\~5,00\~відсотків від\~фактичного залишку\~кредиту за\~кожен день\~користування кредитом,\~а відповідач\~зобов`язався повернути\~позикодавцю кошти\~та сплатити\~проценти за\~користування кредитними\~коштами.\~22.02.2022\~було укладено\~договір №\~22/02/2022\~відповідно до\~якого Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів»\~відступило на\~користь Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «ВЕРДИКТ\~КАПІТАЛ» права\~вимоги за\~кредитними договорами\~до позичальників,\~в тому\~числі за\~договором №\~75698343.\~10.01.2023\~року було\~укладено договір\~№ 10-01/2023\~відповідно до\~якого Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «ВЕРДИКТ\~КАПІТАЛ» відступило\~на користь\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»\~права вимоги\~за кредитними\~договорами до\~позичальників,\~в тому\~числі за\~договором №\~75698343.\~Таким чином,\~ТОВ «КОЛЛЕКТ\~ЦЕНТР» наділено\~правом вимоги\~до відповідача\~за договором\~№ 75698343.\~17.01.2022\~року було\~укладено договір\~№ 17-01/2022-54\~відповідно до\~якого Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю "МІЛОАН"\~відступило на\~користь Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «ВЕРДИКТ\~КАПІТАЛ» права\~вимоги за\~кредитними договорами\~до позичальників,\~в тому\~числі за\~договором №\~101658891.\~10.03.2023\~року було\~укладено договір\~№ 10-03/2023/01\~відповідно до\~якого Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «ВЕРДИКТ\~КАПІТАЛ» відступило\~на користь\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»\~права вимоги\~за кредитними\~договорами до\~позичальників,\~в тому\~числі за\~договором №\~101658891.\~Таким чином,\~ТОВ «КОЛЛЕКТ\~ЦЕНТР» наділено\~правом вимоги\~до відповідача\~за договором\~№ 101658891. Станом на\~сьогоднішній день\~заборгованість за\~договорами відповідачем\~не погашається,\~проценти за\~користування кредитними\~коштами не\~сплачуються,\~у зв`язку\~з чим\~у відповідача\~обліковується прострочена\~заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 75698343 від 20.07.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 7843,79 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 3511,51 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -4331,71 грн.; нараховані 3% річних - 0,57 грн. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 101658891 від 01.10,2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 22347,50 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 3500,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -18462,50 грн.; заборгованість за комісіями - 385,00 грн. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 30191,29 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 7011,51 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 22794,21 грн.; заборгованість за комісіями - 385,00 грн.; нараховані 3% річних - 0,57 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договорами № 75698343 від 20.07.2021 та № 101658891 від 01.10.2021 у розмірі 30191,29 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правову допомогу та судовий збір. Позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в судове засідання не забезпечило явку свого представника, при подачі позову просило розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Заяву про слухання справи за його відсутності не надав, причини неявки суду не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Вивчивши позовні вимоги, дослідивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 20.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено договір позики № 75698343 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), шляхом підписання його позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором sBJ75N2g1E. Згідно п. 1. договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами договору строк (надалі - «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно до п. 2 договору про надання позики : сума позики становить 1500.00 грн. Строк позики 30 днів. Процентна ставка (базова, фіксована) становить 1,99 %. Відповідно до п.5.2. договору позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. Згідно умов додаткової угоди № 75698343 до договору позики № 75698343 від 20.07.2021 року, укладеної 26.07.2021 року на підставі звернення позичальника, здійсненого за допомогою засобів Інформаційно-телекомунікаційної системи позикодавця, позикодавець збільшує суму наданої позичальнику позики 1500,00 грн, на 2500,00 грн. Таким чином, загальний розмір наданої позики становить 4000,00 грн. Згідно п. 2 додаткової угоди позичальник розуміє та підтверджує те, що у зв`язку зі збільшенням загального розміру позики, зміниться орієнтовна загальна вартість позики, яка складе 4835,80. Згідно п. 5. додаткової угоди ця додаткова угода є невідємною частиною договору і набирає чинності з дати її підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором та цією додатковою угодою. Згідно п.\~6.\~додаткової угоди\~ця додаткова\~угода складена\~в електронній\~формі,\~з використанням\~інформаційно-телекомунікаційних\~систем,\~підписана позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором s9B3IIv3Y8. Згідно умов додаткової угоди № 6017039 до договору позики № 75698343 від 20.07.2021 року, укладеної 06.11.2021 року між ТОВ « 1 Безпечне агентство необхідних кредитів та [PERSON] у зв`язку з виникненням у позичальника заборгованості за договором та зверненням до позикодавця з проханням про розстрочку погашення заборгованості, сторони домовилися про реструктуризацію погашення позичальником заборгованості, що утворилася на дату укладення цієї Додаткової угоди в сумі 6939 грн. 51 коп. на 45 (сорок п`ять) днів. Згідно п.\~2. додаткової угоди № 6017039 від 06.11.2021 загальна сума заборгованості, вказана в п. 1 Додаткової угоди, являється фіксованою, а нарахування процентів до сплати згідно умов договору призупиняється. Згідно п. 3. додаткової угоди № 6017039 від 06.11.2021 позичальник сплачує позикодавцю суму заборгованості, вказану у п. 1 Додаткової угоди, частинами в розмірі не менше ніж 25% (двадцять п`ять) відсотків від її загальної суми за наступним графіком: 1)06.11.2021 - 1734,87 грн. 2)21.11.2021 - 1734,88 грн. 3) 06.12.2021 - 1734,88 грн. 4) 21.12.2021 - 1734,88 грн. Згідно п.\~8. додаткової угоди № 6017039 від 06.11.2021 ця Додаткова угода набирає чинності з моменту сплати позичальником першого платежу згідно передбаченого п. 3 графіку, та є невід`ємною частиною договору. Згідно п. 9. додаткової угоди № 6017039 від 06.11.2021 ця Додаткова угода складена в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, підписана одноразовим ідентифікатором, відповідно до положень Закону України Про електронну комерцію прирівнюється до укладеної в письмовій формі. ( підписаний позичальником електронним підписом - одноразовий ідентифікатор [PERSON] - uxWgmXTt31). Відповідно до положень договору цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України Про електронну комерцію договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Відповідно до п. 6.5. Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування. Позивачем також\~додано довідки\~ТОВ ФІНЕКСПРЕС»\~від 18.12.2024р.\~№ КД-000004192/ТНПП\~та від\~06.05.2025р.\~№ КД-000027310/ТНПП\~ з\~яких вбачається,\~що ТОВ\~«ФК «ФІНЕКСПРЕС»\~яке діє\~на підставі\~ліцензії на\~надання фінансових\~платіжних послуг\~з переказу\~коштів без\~відкриття рахунку\~(Рішення\~НБУ про\~включення до\~Реєстру платіжної\~інфраструктури та\~видачу ліцензії\~від 27\~квітня 2023\~року №\~21/764-рк),\~підтверджує прийняття\~до виконання\~платіжної інструкції,\~наданої за\~допомогою АРІ-інтерфейсу\~ініціатором платіжної\~операції ТОВ\~«1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів»\~(код\~за ЄДРПОУ\~39861924)\~відповідно до\~умов договору\~про переказ\~коштів №\~23-01-18/5\~від 23.01.2018\~року,\~укладеного між\~Компанією та\~ТОВ «1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів»\~та завершення\~платіжних операцій\~відповідно:\~1)\~Дата 20.07.2021\~року;\~Номер платежу\~94b5846c-ba9b-4db4-8081-89695ecb5a90;\~Сума 1500,00\~грн.;\~Отримувач Милосердов\~Віктор -\~ЕПЗ номер\~ [NUMBER] .\~2) Дата 26.07.2021 року; Номер платежу bb90е7а2-5ее9-475f-90е9-67а7b25а9164; Сума 2500,00 грн.; Отримувач [PERSON] - ЕПЗ номер [NUMBER] . 01.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН" (Кредитодавець) та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 101658891. \~ \~ \~ \~Згідно п. 1.1. договору кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3. договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2. договору (далі -кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п.1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. \~ \~ \~ \~Згідно п. 1.2. договору сума (загальний розмір) кредиту становить 3500,00 грн. у валюті: українські гривні. \~ \~ \~ \~Згідно п. 1.3. договору кредит надається строком на 30 днів з 01.10.2021 (строк кредитування). \~ \~ \~ \~Згідно п. 1.4. договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 31.10.2021. \~ \~ \~ \~Згідно п. 1.5.1. договору комісія за надання кредиту: 385,00 грн., яка нараховується за ставкою 11.00 відсотків від суми кредиту одноразово. \~ \~ \~ \~Згідно п. 1.5.2. договору проценти за користування кредитом: 1312,50 грн., які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. \~ \~ \~ \~Згідно п. 1.6. договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. \~ \~ \~ \~Згідно п. 1.7. договору тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього договору. \~ \~ \~ \~Згідно довідки про ідентифікацію Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» вбачається, що клієнт [PERSON] , дата народження: [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , з яким укладено договір № 101658891 від 01.10.2021 ідентифікований Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор: J13475, дата відправки ідентифікатора позичальнику: 01.10.2021; номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор: +380668825983. Зі змісту квитанції ID платежу: 1779944681 вбачається, що 01.10.2021 кошти в сумі 3500,00грн., за призначенням: кошти згідно договору 101658891, зараховані на картку [NUMBER] *72. Згідно копії договору факторингу № 22/02/2022 від 22.02.2022 року ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75698343, що підтверджується наданою копією витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 22/02/2022 від 22.02.2022 року, з якого вбачається, що [PERSON] , має заборгованість 7843,22грн., а саме: 3511,51грн. сума заборгованість за тілом кредиту, 4331,71грн. сума заборгованість по процентам та користуванню. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75698343, що підтверджується наданою копією витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, з якого вбачається, що [PERSON] , має заборгованість 7843,22грн., а саме: 3511,51грн. сума заборгованість за тілом кредиту, 4331,71грн. сума заборгованість по процентам та користуванню. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 75698343 . Згідно копії\~договору факторингу\~№ 17-01/2022-54\~від 17.01.2022\~року ТОВ\~"МІЛОАН"\~відступило на\~користь ТОВ\~«ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»\~права вимоги\~за кредитними\~договорами до\~позичальників,\~в тому\~числі за\~договором №\~101658891,\~що підтверджується\~наданою копією\~витягу з\~Реєстру боржників\~до договору\~факторингу №\~17-01/2022-54\~від 17.01.2022\~року.,з\~якого вбачається, що [PERSON] , має заборгованість 156997,50грн., а саме: 3500,00грн. заборгованість за тілом кредиту, 11812,50грн. заборгованість по процентам, 385,00грн. заборгованість по комісії, 0 заборгованість по пені. 10.03.2023 було укладено договір № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю- продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 101658891, що підтверджується наданою копією витягу з Реєстру боржників до договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю- продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року, з якого вбачається, що [PERSON] , має заборгованість 156997,50грн., а саме: 3500,00грн. заборгованість за тілом кредиту, 11812,50грн. заборгованість по процентам, 385,00грн. заборгованість по комісії, 0 заборгованість по пені. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 101658891 . Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1ст. 628 ЦК України). Згідно з ч. 1ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмові формі. Якщо сторони домовилися укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовились про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно з вимогами ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощену процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлення в електронній формі. За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку передбаченому Цивільним і Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, встановленому статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Встановлені судом фактичні обставини у справі, свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вищезазначених договорів, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно з абз. другим частини другої статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договорами або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів повернення отриманих в позику коштів зі сплатою відсотків за користування кредитами, в межах визначеного сторонами строку кредитування. З урахуванням встановленого, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеними договорами не виконав, у передбачений в договорах строк кошти (суми позики/кредиту) не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість. Згідно поданого розрахунку заборгованості [PERSON] за договором № 75698343 від 20.07.2021 станом на 20.05.2025 становить 7843,79 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 3511,51 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 4331,71 грн.; нараховані 3% річних - 0,57 грн. Таким чином,\~заборгованість відповідача\~за тілом\~кредиту за\~договором позики\~№ 75698343\~(на\~умовах повернення\~позики в\~кінці строку\~позики)\~ від\~20.07.2021\~року (з\~додатковими угодами\~до нього,\~а саме:№75698343 до договору позики № 75698343 від 20.07.2021 року, укладеної 26.07.2021 року та № 6017039 до договору позики № 75698343 від 20.07.2021 року, укладеної 06.11.2021 року, враховуючи оплату позичальника) становить 3511,51грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 4331,71 грн.; нараховані 3% річних - 0,57 грн. і вимога позивача в цій частині є доведеною, а тому підлягає задоволенню. Згідно поданого розрахунку заборгованості [PERSON] за договором № 101658891 від 01.10.2021 з відсотковою ставкою 5% денних станом на 20.05.2025 становить 22347,50 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 3500,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -18462,50 грн.; заборгованість за комісіями - 385,00 грн. Таким чином, заборгованість відповідача за тілом кредиту за договором про споживчий кредит № 101658891 від 01.10.2021 року становить 3500,00грн. + комісія за надання кредиту у розмірі 385грн. (п. 1.5.1. договору від 01.10.2021 року) і вимога позивача в цій частині є доведеною, а тому підлягає задоволенню. Щодо вимог про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за договором про споживчий кредит № 101658891 від 01.10.2021 року суд зазначає наступне. За положеннями статтей 1046,1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст.1048 та ч. 1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже припис абзацу 2 ч. 1ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Встановлені фактичні\~обставини у\~справі свідчать\~про те,\~що за\~умовами укладеного\~між ТОВ\~«Мілоан» і\~відповідачем договору\~про споживчий\~кредит дана\~фінансова установа\~надала позичальнику\~кредит,\~а останній\~зобов`язувався\~повернути наданий\~кредит у\~повному обсязі\~у визначений\~договором строк\~кредитування 30\~днів з\~01.10.2021\~року до\~31.10.2021\~року (\~п.\~1.3.,\~п 1.4.\~договору \~№ 101658891\~від 01.10.2021\~року). За умовами укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і відповідачем договору позики дана фінансова установа надала позичальнику кредит, а останній зобов`язувався повернути наданий кредит у повному обсязі у визначений договором строк кредитування 30 днів з 20.07.2021 року до 19.08.2021 року ( п. 2.3. договору № 75698343 від 20.07.2021 року). Таким чином,\~позикодавець відповідно\~до ст.1048\~ЦК України\~мав право\~стягнути заборгованість\~по нарахованих\~і несплачених\~процентах за\~користування кредитними\~коштами в\~межах погодженого\~сторонами строку\~кредитування 30\~днів,\~тобто відповідно\~до 19.08.2021\~року за\~договором \~№ 75698343\~від 20.07.2021\~року та\~до 31.10.2021\~року за договором № 101658891 від 01.10.2021 року, після закінчення строку дії договорів в позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Згідно п.\~2.2.3. договору про споживчий кредит № 101658891 від 01.10.2021 року після спливу строку кредитування ( з урахуванням пролонгації) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної базової ставки не може бути збільшено Товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди позичальника. Позивачем не надано належних доказів щодо надання відповідачем письмової (такої, що прирівнюється до письмової) його згоди на збільшення розміру стандартної базової ставки Товариством. Позивачем не подано належних та допустимих доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту. Щодо пролонгації договору, як підстава нарахування відсотків. З матеріалів справи належних та допустимих доказів пролонгації кредитного договору № 101658891 від 01.10.2021 матеріали справи не містять, оскільки, така пролонгація за умовами договору мала здійснюватися шляхом здійснення платежу на користь позивача та погодження останнім пропозиції позичальника про це. Крім того, частиною восьмою статті 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» встановлено, що нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Відповідно до розрахунку заборгованості, що наданий позивачем, позичальник у період з дати укладення договору від 01.10.2021 року по 20.05.2025 року, не здійснив оплату суми нарахованих процентів. Відповідно до ст. 81 ч 6 ЦПК України «Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях». Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів» . Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА 3 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Таким чином, у справах про невиконання умов будь-яких договорів позивач має довести, що у відповідача є зобов`язання, яке ним не виконано, а відповідач, відповідно, що зобов`язання ним виконано відповідно до умов договору або не виконано не з його вини. Позивачем на підтвердження позовних вимог подано розрахунок заборгованості, в якому відображено що відповідач у період (з дати укладання договору № 101658891 від 01.10.2021 року) з 01.10.2021 року по 20.05.2025 року не здійснив жодної оплати суми нарахованих процентів, в тому числі і жодного перерахування щодо погашення отриманого у розмірі 3500грн. кредиту. Досліджений судом розрахунок заборгованості свідчать про те, що визначені позивачем до стягнення заборгованості по нарахованих та несплачених процентах за користування позикою включає період, який виходить за межі строку кредитування. Тому суд, не бере до уваги поданий розрахунок заборгованості щодо нарахування відсотків за невиконання умов договору № 101658891 від 01.10.2021 року за період з 01.10.2021 року по 20.05.2025 року, оскільки, позивачем не було враховано положення ст. 1050 ЦК України, згідно якої право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, а за умовами договору про споживчий кредит № 101658891 (індивідуальна частина) від 01.10.2021 року сторони встановили строк кредитування 30 днів, тобто до 31.10.2021 року, включаючи дату отримання та повернення позики. Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти за користування кредитом в межах строку кредитування (30 днів з моменту отримання кредиту) у розмірі 5827,50 грн. = 3885,00грн. (загальний розмір кредиту) *5% *30 днів. Щодо стягнення процентів в іншій частині, то такі вимоги до задоволення не підлягають, з огляду на наступне. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У пунктах 91 - 93 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у цивільній справі № 444/9519/12-ц викладено правовий висновок про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Враховуючи викладені обставини, суд частково задовольняє позовні вимоги позивача, стягує із відповідача на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит № 101658891 (індивідуальна частина) від 01.10.2021 у розмірі: 3500грн. заборгованість за тілом кредиту, 385,00грн. - комісія за надання кредиту, 5827,50 грн. - заборгованість за відсотками згідно умов договору за період з 01.10.2021 року по 31.10.2021 року, виходячи з розрахунку: 3885,00грн. (загальний розмір кредиту) х 5% (стандартна базова відсоткова ставка) х 30 днів (строк позики). \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. \~ \~ \~ \~Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Також, питання гонорару адвоката врегульовані в статтях 28-30 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року 09 червня 2017 року, із змінами затвердженими З`їздом адвокатів України 15 лютого 2019 року. \~ \~ \~ \~Згідно з частинами першою-четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. \~ \~ \~ \~Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. \~ \~ \~ \~Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. \~ \~ \~ \~В своїх роз`ясненнях, наданих у п.п.47-48 Постанови Пленуму «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2017 року №10, ВССУ зазначив, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Надання платної правової допомоги регламентується Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно частини 1 статті 26 якого, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Аналізуючи наведене, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, пропорційності, враховуючи всі аспекти та складність справи, яка не представляє складності, позов, поданий позивачкою невеликого змісту, не потребує значного часу для його виготовлення, на думку суду такі витрати позивача не були неминучими. Позивач ставить вимогу стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 13000,00грн. При цьому додає договір про надання правової допомоги № 02-09/2024-7 від 02 вересня 2024 року, згідно якого ФОП [PERSON] бере на себе зобов`язання надавати клієнту ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» юридичну допомогу в обсязі та на умовах передбачених цим договором. Згідно п.4.1, договору визначено, що вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору. На підтвердження факту надання професійної правової допомоги надано заявку на надання юридичної допомоги № 15 від 01 квітня 2025 року та витяг з акту № 8 про надання юридичної допомоги від 30.04.2025 року, за змістом яких вбачається, що правова допомога по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] надана на загальну суму 13 000 грн., з яких - надання усної консультації з вивчення документів 2 год. - 4000 грн.; складання позовної заяви про стягнення боргу 3 год. - 9000 грн. Згідно платіжної інструкцію № 0521970001 від 13.05.2025 року, що підтверджує перерахування ФОП [PERSON] 130000,00 грн. за надання правової допомоги згідно договору № 02-019/2024-7 від 02.09.2024 року. На думку суду, є підстави для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу. Частинами першою та другою статті 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Суд враховує наведені висновки Верховного Суду та об`єднаної палати Касаційного господарського суду витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 23 вересня 2021 року у справі № 904/1907/15). \~ \~ \~ \~Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial