Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

У лютому 2025 року [PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON] ) звернувся до суду з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Оберіг на Позняках» (далі по тексту - відповідач, ОСББ «Оберіг на Позняках») про відшкодування майнової шкоди. Позивач свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що він є власником приміщення 1/2 частини від нежилих приміщень з № 1 по № 14 (групи приміщень № 441), де розташовано медичний центр «ВЕМАР», загальною площею 140,80 кв. м, які розташовані в [ADDRESS] . 09 липня 2024 року приміщення було затоплено. Затоплення сталося з вини ОСББ «Оберіг на Позняках». Факт пошкодження приміщення у будинку [ADDRESS] був зафіксований актом № 348 від 09.07.2024 про наслідки залиття житлового/нежитлового приміщення компанією МГ «Позняки», в якому зазначено, що залиття приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , причиною затоплення виявилось те, що пошкодження труби ГВ між перекриттям між 1 та 2 поверхами. Позивачем було замовлено та проведено оплату у ТОВ «АПРАЙСЕЛ ЮА», послуги з оцінки майнових збитків 1/2 частини від нежилих приміщень з № 1 по № 14 (групи приміщень № 441) медичний центр «ВЕМАР», загальною площею 140,80 кв. м, за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до висновку про вартість майнового збитку від 18.12.2024 вартість майнового збитку, завданого майну склала 165 175,73 грн. На підставі вищевикладеного позивач просить стягнути в відповідача майнову шкоду в сумі 165 175,13 грн заподіяну внаслідок залиття приміщення, стягнути з відповідача судові витрати та витрати на проведення оцінки в розмірі 8 000,00 грн. Ухвалою суду від 11 березня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі, призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження. 15 квітня 2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому повністю заперечує проти позовних вимог, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини відповідача у залитті приміщення, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Ухвалою суду від 21 травня 2025 року, яка занесена до протоколу судового засідання, долучено відзив до матеріалів справи, відповідно до ст. 178 ЦПК України. Ухвалою суду від 10 червня 2022 року, яка занесена до протоколу судового засідання, у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів відмовлено, відноповідно до п. 2 ч. 2 ст. 84 ЦПК України. Ухвалою суду 10 червня 2025 року, клопотання представника позивача про виклик свідків задоволено, явку свідків до суду покладено на сторону позивача. Ухвалою суду від 10 червня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні 01 липня 2025 року позивач [PERSON] надав пояснення, в яких позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив задовольнити в повному обсязі. У судовому засіданні 01 липня 2025 року представник позивача [PERSON] виступив зі вступною промовою, позовні вимоги підтримав з викладених у позові підстав, просив їх задовольнити. У судовому засіданні 01 липня 2025 представник відповідача Ярошенко О. М. надала пояснення, в яких заперечувала проти позову, оскільки позов безпідставний, докази до позову неналежні та просила відмовити в задовленні в повному обсязі. 27 серпня 2025 року до суду від представника позивача [PERSON] надійшла заява про залишення позову без розгляду. Ухвалою суду від 09 жовтня 2025 року, яку занесено до протоколу судового засідання, знято з розгляду заяву представника позивача про залишення позову без розгляду, оскільки позивач в судовому засіданні її не підтримав, зазначив, що це самостійна дія адвоката без його згоди. Ухвалою суду від 09 жовтня 2025 року, яку занесено до протоколу судового засідання, продовжено розгляд справи без допиту свідків, оскільки сторона позивача двічі не виконала обов`язок щодо доставки їх у судове засідання для надання показів. У судовому засіданні 09 жовтня 2025 року судом досліджено матеріали справи. У судових дебатах позивач [PERSON] просив позов задовольнити в повному обсязі. У судових дебатах представник відповідача Ярошенко О. М. просила відмовити у задоволенні позову. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником приміщення 1/2 частини від нежилих приміщень з № 1 по № 14 медичний центр «ВЕМАР», загальною площею 140,80 кв. м, які розташовані в [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 23 листопада 2009 року, виданого Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу київської міської ради (КМДА) (а. с. 11). 09 липня 2024 року приміщення позивача було затоплено. Факт пошкодження приміщення у будинку [ADDRESS] був зафіксований актом № 348 від 09.07.2024 про наслідки залиття житлового/нежитлового приміщення представником компанії МГ «Позняки», в якому зазначено, що залиття приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , причиною затоплення виявилось те, що пошкодження труби ГВ між перекриттям між 1 та 2 поверхами (а. с. 4-5). Позивачем було замовлено та проведено оплату у ТОВ «АПРАЙСЕЛ ЮА», послуги з оцінки майнових збитків 1/2 частини від нежилих приміщень з № 1 по № 14 (групи приміщень № 441) медичний центр «ВЕМАР», загальною площею 140,80 кв. м, за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6-9). Відповідно до висновку про вартість майнового збитку від 18.12.2024, за результатами дослідження вартість майнового збитку, завданого майну, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] частини від нежилих приміщень з № 1 по № 14 (групи приміщень № 441) медичний центр «ВЕМАР», загальною площею 140,80 кв. м, склала 165 175,73 грн (без урахування ПДВ) (а.с. 16-27). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. З матеріалів справи вбачається, що факт спричинення майнової шкоди позивачу як володільцю нежитлового приміщення за адресою: м. Києв, пр-т Миколи Бажана № 16 (літера А) позивач підтверджує даними акту, складеного представниками компанії МГ «Позняки», висновком ТОВ «АПРАЙСЕЛ ЮА» про вартість майнового збитку від 18.12.2024. Згідно з п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, у разі залиття квартири складається відповідний акт. Типова форма цього акту міститься у додатку № 4 до Правил. До позову долучено акт № 348 про наслідки залиття житлового/нежитлового приміщення від 09.07.2024. Відповідно акт складається комісією балансоутримувча багатоквартирного будинку, згідно правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій затвердженого Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76. Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач відповідачу не повідомляв про залиття офісу 1, розташованого за адресою: м. Київ, пр-т Миколи Бажана, 16, 9 липня 2024 року та не просив скласти акт про наслідки залиття житлового/нежитлового приміщення. ОСББ «Оберіг на Позняках» не перебуває у правовідносинах з компанією МГ «Позняки», договорів на надання послуг з ним не укладало. Також, в акті відсутня дата залиття приміщення. Склад комісії є неналежним. Оскільки в ньому вказано два представники компанії МГ «Позняки» (не балансоутримувача) та потерпіла сторона директор мед. Центру «Вемар» позивач [PERSON] . Позивач включений у склад комісії, а не вказано «з актом ознайомлений власник приміщення» тощо. В акті, також відсутній опис обсягу заподіяної шкоди, що взагалі виключає можливості встановлення обсягу заподіяної шкоди. Не встановлено де саме сталося пошкодження труби, не встановлено вини ОСББ «Оберіг на Позняках» у залитті офісу 1. В акті зазначено, що винуватець шкоди відмовився від підпису, але анкетні дані такого представника ОСББ «Оберіг на Позняках» не вказані. Суд вважає, що позивачем не було надано і матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували факт вчинення відповідачем протиправних дій або бездіяльності, а також наявність причинного зв`язку між такими діями/бездіяльністю і наслідками у виді залиття нежитлового приміщення позивача. Наданий позивачем висновок ТОВ «АПРАЙСЕЛ ЮА» про вартість майнового збитку від 18.12.2024, щодо дослідження вартості ремонтно-будівельних робіт з усунення наслідків залиття, не містить дослідження обставин та встановлення причин залиття нежитлового приміщення та осіб, винних у такому залитті. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено за допомогою належних і допустимих, безспірних та достовірних доказів (засобів доказування) того факту, що залиття, яке мало місце в належній йому на праві власності нежитловому приміщенні та в результаті якого позивачеві була заподіяно матеріальна шкода, відбулося саме з вини відповідачів, оскільки матеріали справи таких доказів не містять. Посилання позивача на те, що винуватицями залиття його нежитлового приміщення, лише тільки внаслідок дій під час ремонтних робіт ОСББ «Оберіг на Позняках» має форму виключно припущень. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Статтею 81 ЦПК України встановлено правила обов`язку доказування і подання доказів в цивільній справі. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а частиною 5 вказаної статті визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України). Згідно ж з частиною 7 статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України). Враховуючи зазначене, суд констатує, що надані позивачем в судовому засіданні пояснення щодо вини відповідача, у залитті нежитлового приміщення не підтверджуються належними та допустимими доказами, мають форму припущень, що суперечить вимогам процесуального закону та не відповідає правилам доказування в цивільному процесі. Будь-яких інших доказів на підтвердження вини відповідача у завданні шкоди майну позивача матеріали справи не містять. При цьому, згідно з правовою позицією, викладеною в Постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у цивільній справі № 676/4719/15-ц, обов`язок доведення факту залиття квартири покладається на позивача. З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди є недоведеним, та таким, що не підлягає задоволенню. Враховуючи, що суд дійшов до висновків, щодо відмови у задоволенні позову, то з урахуванням положень ст.141 ЦПК України, відшкодування судових витрат, у разі відмови у позові не підлягають.

Outcome: dismissed