Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

27.08.2025 представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 8339674 від 22.07.2022 року в загальному розмірі 19000 грн, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу 8000 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.07.2022 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» укладено кредитний договір № 8338674, за умовами якого [PERSON] отримала 5000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів за договором. ТОВ «Мілоан» виконало умови договору надавши [PERSON] кредит, а остання умови договору порушила, кошти отримані в кредит не повернула, проценти та комісію не сплатила. 24.10.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 83-МЛ від 24.10.2022, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги до відповідача на загальну суму 19000 грн, з яких 5000 грн тіло кредиту, 13050 грн прострочена заборгованість за відсотками та 950 грн заборгованість за комісією. Відповідачу надіслана письмова вимога щодо погашення боргу, але борг не сплачено, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом порушених прав, понісши судові витрати. Відповідач позов визнала частково, реалізувавши право на правничу допомогу, надала суду відзив на позовну заяву, просила суд поновити строк на його подання. Судом задоволено клопотання про поновлення строку на подання відзиву, з урахуванням доводів щодо поважності причин пропуску даного строку та необхідності забезпечення доступу до правосуддя. Відповідач визнала факт укладення договору кредиту від 22.07.2022, отримання коштів, а також частково визнала заборгованість за кредитом, а саме визнала позовні вимоги на суму 7450 грн, з яких тіло кредиту 5000 грн, комісію 950 грн та частково, на суму 1500 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом. Так, заперечуючи позовні вимоги в частині відсотків у розмірі вказаному позивачем, представник відповідача вказав на те, що відсотки за правомірне (договірне) користування кредитними коштами можливе лише впродовж строку кредитування, в даному випадку в межах 15 днів користування кредитом, що був погоджений між сторонами, тобто з 22.07.2022 по 06.08.2022. Зазначав, що оскільки умови договору щодо строку кредитування містять суперечливі умови, то до спірних правовідносин мають бути застосовані ті положення, що є найбільш вигідними для споживача, який приєднується до договору, розробленого кредитором (contra proferentem). При цьому вважав, що в питанні строку кредитування та порядку нарахування процентів, умови договору не чіткі та не зрозумілі для споживача, адже в анкеті-заяві (оферта) та рішенні за результатами розгляду заяви (акцепт) строк кредитування визначений 15 днів, з 2 % ставкою за кожен день користування кредитом, тоді як зміст п. 1.3 договору передбачає строк кредитування 105 днів. У зв`язку з чим, сторона відповідача вважала за необхідне виходити з умов договору, що передбачають строк кредитування 15 днів. Крім цього представник відповідача заперечив розмір витрат позивача на правничу допомогу, вважав їх завищеними та не підтвердженими належними доказами, за відсутності доказів понесення (сплати) таких витрат. Вважав, що співмірними могли б вважатися витрати позивача на правничу допомогу в розмірі 3000 грн. Відповідач вказав про понесення ним витрат на правничу допомогу, що склали 3000 грн, з яких 1000 грн ознайомлення з матеріалами справи та консультування, 2000 грн складення відзиву, які просив розподілити при ухваленні рішення по справі (а.с. 73-84). Позивач правом на подання відповіді на відзив не скористався, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача (а.с. 85-87). Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Вовк М.В. до суду не з`явилися, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, про наявність об`єктивних причини неявки не повідомили, що не перешкоджає розгляду справи. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, врахувавши нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 22.07.2022 о 10:44 [PERSON] (Гриценко) заповнила анкету-заяву на кредит № 8339674, вказавши свої ідентифікаційні дані, бажану суму кредиту, пройшла перевірку в БКІ, здійснила підтвердження зміни умов (22.07.2022 о 10:45:12). Вказана заявка погоджена кредитором 22.07.2022 (а.с. 95-96). 22.07.2022 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» укладено кредитний договір № 8339674 від 22.07.2022, шляхом підписання його змісту сторонами, в тому числі [PERSON] одноразовим ідентифікатором S85544 (а.с. 88). Зі змісту договору слідує, що сторони погодили суму кредиту 5000 грн, комісію за надання кредиту 950 грн (п. 1.5 договору), строк кредитування 105 днів з 22.07.2022 (дата надання кредиту), що складається з пільгового та поточного періодів (п. 1.2, 1.3 договору). Згідно п. 1.3.1 договору пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 06.08.2022 (рекомендована дата платежу). Пункт 1.3.2 визначає, що поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 04.11.2022 (дата остаточного погашення заборгованості) (а.с. 89). Договір містить чітке та детальне визначення строку, на який надається кредит (строк кредитування) визначений п. 1.3 договору період часу, протягом якого Позичальник може правомірно користуватися кредитом, що складається з пільгового і поточного періодів. Договір містить чітке визначення пільгового та поточного періодів кредитування. При цьому, в договорі зафіксовано, що саме з дня наступного за днем завершення поточного періоду, у випадку існування непогашеної заборгованості, строк виконання зобов`язання зі сплати платежів вважається порушеним (простроченим) (а.с. 88). Тобто, до моменту закінчення поточного періоду, позичальник вважається таким, що правомірно (на підставі договору) користується кредитними коштами, а після завершення поточного періоду, розпочинається момент порушення зобов`язання, що має наслідком застосування положень ст. 625 ЦК України, штрафних санкцій. Пункт 1.4 договору визначає, що позичальник має повернути кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 06.08.2022 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 04.11.2022 (останнього дня строку кредитування). Договір містить чіткі та зрозумілі умови кредитування, зокрема що орієнтована загальна вартість кредиту позичальника за пільговий період складає 7450 грн, а загальна вартість кредиту (за весь строк кредитування) 20950 грн. Як слідує зі змісту договору № 8339674 від 22.07.2022, сторони, вільно реалізуючи свої права на визнання умов договору, їх зміну, реалізували це право та погодили й зафіксували в тексті договору про споживчий кредит інші умови щодо строку кредитування, ніж ті, що були обумовлені в анкеті-заяві, скріпивши текст договору своїми підписами та надавши йому юридичної сили. Беручи до уваги викладене, суд критично оцінює доводи представника відповідача про те, що умови договору щодо строку кредитування не були зрозумілими відповідачу, адже умови зафіксовані в редакції договору є чіткими та однозначними, визначають строк кредитування 105 днів, що складається з пільгового періоду в якому ставка відсотків за користування кредитом є пільговою 2 % та поточного періоду, впродовж якого ставка відсотків за користування кредитом складала 3 % в день (а.с. 88-89). Відповідач не була позбавлена, з урахуванням умов договору сплатити кредит у межах пільгового періоду, чим припинити зобов`язання до початку поточного періоду, в який застосовується підвищена відсоткова ставка, але не здійснила цього, у зв`язку з чим, на виконання умов договору, з 07.08.2022 розпочався поточний період кредитування зі ставкою відсотків за користування кредитом 3 % на день від суми кредиту. Отже, суд критично оцінює доводи представника відповідача щодо неоднозначності, неточності та незрозумілості умов кредитного договору щодо строку кредитування та вважає правомірним нарахування відсотків за користування кредитом у межах погодженого сторонами строку кредитування (правомірного, договірного) кредитними коштами з 22.07.2022 по 04.11.2022. Факт перерахування коштів ТОВ «Мілоан» на користь [PERSON] не заперечувався відповідачем та її представником, є підтвердженим копією платіжного доручення про надання кредитних коштів (а.с. 96 зворот). Як слідує з відомості про щоденні нарахування та погашення [PERSON] , ТОВ «Мілоан» нараховувало їй відсотки за користування кредитом згідно умов договору, тобто з 23.07.222 по 06.08.2022 за зниженою відсотковою ставкою (в межах пільгової частини строку кредитування), а з 07.08.2022 до 24.10.2022 (в межах поточний період кредитування) за ставкою 3 % в день, що була погоджена сторонами в тексті договору (п.1.5.3 договору). Згідно відомості про щоденне нарахування та погашення, заборгованість відповідача перед первісним кредитором складала 5000 грн - тіло кредиту, 950 грн - комісія, 13050 грн (сума щоденних нарахувань 100 грн х15 + 150 грн х 79 = 13350 грн, але

Outcome: approved