Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

20 червня 2024 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати недієздатною особою [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Одеса, що мешкає за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовуючи підстави звернення до суду, [PERSON] посилається на те, що [PERSON] з 22 квітня 2016 року перебуває в Ананьївському дитячому будинку-інтернаті. [PERSON] є інвалідом дитинства в зв`язку з захворюванням і має діагноз важка розумова відсталість, значно відстає у розумовому розвитку, власна мова відсутня, емоційний стан дитини стабільний, не здатний самостійно себе обслуговувати, адекватно оцінювати свою поведінку та нести за свої дії відповідальність. З пояснень виховательки, яка безпосередньо здійснює за ним догляд, та з спостережень лікаря Ананьївського дитячого будинку-інтернату [PERSON] реагує на звернену до нього мову, власна мова відсутня. Хлопчик спокійний, емоційний стан добрий, іграшки бере, але ігрових дій не проводить, на занятті завданні виконує з допомогою. Навичками самообслуговування володіє в обмеженій формі, може їсти самостійно, але неохайно, вчиться самостійно роздягатися та одягатися, мити руки, вмивати обличчя. В просторі орієнтується дуже погано, постійно потребує контролю та догляду. Враховуючи викладене та з метою захисту прав [PERSON] , [PERSON] - директор Ананьївського дитячого будинку-інтернат, яка є державним опікуном над вихованцями цього будинку-інтернату, звернулася до суду та просить задовольнити заявлені нею вимоги. Ухвалою судді від 16 липня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено проведення судового засідання (а.с.53-54). Ухвалою суду від 07 серпня 2024 року задоволено клопотання заявниці - призначено судово-психіатричну експертизу, провадження у справі зупинено (а.с.77-78). Ухвалою суду від 15 вересня 2025 року поновлено провадження у справі у зв`язку з надходженням до суду висновку судово-психіатричного експерта № 92 від 05 лютого 2025 року та призначено справу до судового розгляду на 13 жовтня 2025 року (а.с.91). В судовому засіданні заявниця [PERSON] підтримала заяву про визнання [PERSON] недієздатною особою та просила її задовольнити. Особа, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, [PERSON] , в судове засідання не прибув. За висновком судово-психіатричного експерта № 92 від 05 лютого 2025 року [PERSON] за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.88 зворотний). Представник особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, [PERSON] , - адвокат Риженко Д.О., який діє на підставі доручення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги за № 779 від 18 липня 2024 року (а.с.60), в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви. Представник Виконавчого комітету Ананьївської міської ради як орган опіки та піклування в судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи. Натомість представник надав через систему «Електронний суд» клопотання про здійснення розгляду справи без участі заінтересованої особи (а.с.99). Вислухавши учасників справи, присутніх в судовому засіданні, дослідивши і перевіривши зібрані докази, суд доходить висновку, що заяв обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 30 ЦК України\~цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цивільним кодексом\~і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 ЦК України\~фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 40 ЦК України). Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння; недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод (абзац третій підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016). Відповідно до пункту 1 частини другої статті 293 ЦПК України, суд, серед іншого, розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи недієздатною. Тлумачення зазначених норм права дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до статті 3 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Стаття 1 зазначеного Закону\~визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (частина перша статті 7 Закону). Згідно з\~ксерокопією довідки\~до акта\~огляду спеціалізованою\~психіатричною МСЕК\~серії 12\~ААВ № 528691\~від 01\~липня 2022\~року [PERSON] \~при первинному\~огляді визнаний\~інвалідом першої\~А групи,\~інвалід з\~дитинства,\~безстроково.\~Потребує постійного\~стороннього догляду(а.с.10). Згідно виписки з медичної картки № 147 [PERSON] встановлено діагноз: Важка розумова відсталість (а.с.8). Згідно історії хвороби № 147 [PERSON] встановлено діагноз: Важка розумова відсталість. Віддалені наслідки органічного ураження ЦНС. Недорозвиток мови. Збіжна косоокість. ОД - халязіон нижньої повіки (а.с.12-38). З характеристики вихователя Ананьївського дитячого будинку-інтернат [PERSON] вбачається, що [PERSON] реагує на звернену мову, сам не розмовляє, але висловлює звуки, прості інструкції виконує, але не з першого разу. Психоемоційний стан задовільний, в колективі дітей поводить себе добре. Навичками самообслуговування володіє частково,одягається, роздягається під контролем, їсть самостійно, але неохайно, швидко. Культурно-гігієнічні навички потрібно вдосконалювати (а.с.11). З копії рішення Виконавчого комітету Ананьївської міської ради від 01 серпня 2024 року № 198 вбачається, що Виконавчим комітетом затверджено подання Органу опіки та піклування Ананьївської міської ради про доцільність визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатною особою (а.с.69-71). Згідно висновку судово-психіатричного експерта Одеської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» № 92 від 05 лютого 2025 року,\~ [PERSON] , [INFO] , страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді\~«Важкої розумової відсталості» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F72.0» за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), внаслідок чого за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.86-88). Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Крім того, відповідно до частини першої статті 41 ЦК України\~над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. На підставі статті 55 ЦК України\~опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. За змістом положень статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. В силу вимог частини першої статті 60 ЦК України\~суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною та призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Приписами статті 63 ЦК України встановлено, що опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до частини першої статті 66 ЦК України якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров`я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. Відповідно до частини першої статті 245 СК України якщо дитина постійно проживає у закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому дитячому закладі, функції опікуна та піклувальника щодо неї покладаються на адміністрацію цих закладів. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] , з 04 травня 2016 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , (а.с.5). Згідно довідки № 336, виданої 20 червня 2024 року Ананьївським дитячим будинком-інтернат, [PERSON] , [INFO] , проживає в будинку-інтернаті з 22 квітня 2016 року по теперішній час та знаходиться на повному державному забезпеченні (а.с.9). З ксерокопії контракту від 20 жовтня 2016 року вбачається, що [PERSON] прийнято на посаду директора Ананьївського дитячого будинку-інтернату на строк до 20 жовтня 2019 року (а.с.42-46). З ксерокопії додаткової угоди до контракту від 14 жовтня 2022 року слідує, що дія контракту від 20 жовтня 2016 року продовжується на період воєнного стану та на 6 місяців з дня його припинення (а.с.48). Крім того, рішенням Виконавчого комітету Ананьївської міської ради № 112 від 25 жовтня 2018 року [PERSON] призначено державним опікуном над вихованцями Ананьївського дитячого будинку-інтернату (а.с.49). Отже, щодо встановлення опіки та призначення опікуна [PERSON] , [INFO] , суд вважає за доцільне, призначити опікуном [PERSON] дитячий будинок-інтернат в особі його директора або особи, яка займає дану посаду. За змістом статті 300 ЦПК України\~в рішенні суду про визнання особи недієздатною, слід визначити строк його дії, який не може перевищити двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку який не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Відповідно до приписів законодавства у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності ЦПК України\~передбачається періодичний судовий контроль за наявністю/продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності (принцип, визначений у рішеннях Європейського суду з прав людини «Наталія Михайленко проти України» (2013), «Станєв проти Болгарії» (2012), «Штукатуров проти Росії» (2008), адже частиною шостою статті 300 ЦПК України\~встановлюється максимальний строк дії судового рішення про визнання фізичної особи недієздатною у 2 роки). Таким чином, враховуючи те, що в матеріалах справи наявний висновок судово-психіатричної експертизи про те, що [PERSON] , страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді\~«Важкої\~розумової відсталості»\~(що\~відповідає діагностичним\~критеріям рубрики\~«F72.0»\~за Міжнародною\~класифікацією хвороб\~10-го\~перегляду)та за своїм психічним станом [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд дійшов висновку, що наявні підстави для визнання [PERSON] недієздатною особою, визначити йому строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною - два роки, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved