Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення додаткових витрат на дитину. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Донька проживає з батьком. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 17.09.2024 із [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу). Станом на момент звернення до суду відповідачка взагалі не сплатила будь-яких коштів по аліментах. Готуючись до нового навчального року, позивач завчасно придбав лампу на письмовий стіл вартістю 599 грн., дитяче крісло для навчання вартістю 2349 грн та планшет Xiaomi Redmi Pad SE вартістю 8597 грн. Оскільки придбані речі будуть безпосередньо використані для розвитку та навчання дитини, позивач вважає, що із відповідачки підлягає стягненню 50 % їх загальної вартості, тобто 5772,50 грн. Позивач вказує, що він разом із донькою [PERSON] не бачили відповідачку багато років. Свою біологічну матір донька майже не пам`ятає та в розмовах не згадує. Вже декілька років відповідачка не приймає участь у вихованні власної доньки, не телефонує їй та за весь період окремого проживання дитини жодного разу її не привітала із святами. Жодної матеріальної допомоги доньці [PERSON] не надає, присуджені судом аліменти не сплачує. Вказане свідчить про її байдуже ставлення до власної дитини. На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідачка ухиляється виконувати свої батьківські обов`язки відносно доньки, позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] та стягнути з відповідачки додаткові витрати на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 5772,5 грн. Позивач та його представник адвокат Березенко Є.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, позов просили задовольнити із підстав викладених у позовній заяві. Відповідачка у судове засідання викликалася належним чином у встановлений законом порядок, про що є підтвердження в матеріалах справи, а саме згідно рекомендованого поштового повідомлення, однак не з`явилася, будь-яких клопотань не подала, своїм правом на подання відзиву не скористалася. Представниця третьої особи без самостійних вимог Служби у справах дітей Черкаської міської ради Троян О.В. в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог не заперечувала, підтримала висновок служби у справах дітей щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача. Крім того, у судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] яка є матір`ю позивача та бабусею [PERSON] , зазначила, що відповідачка є її невісткою. [PERSON] взагалі не бере участі у вихованні дитини та її утриманні. Відповідачка не приїжджає, дитину залишила на позивача, коли доньці було 1 рік 8 місяців. [PERSON] , яка є дружиною позивача без реєстрації шлюбу, зазначила, що вона з [PERSON] проживає останніх 6 років. Відповідачку жодного разу не бачила. [PERSON] не бере участі у вихованні та утриманні доньки. До дитини не телефонує, дитиною не цікавиться. Дитина поживає разом із батьком та [PERSON] . Дослідивши наявні у справі докази, заслухавши пояснення позивача і свідків та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.10.2017, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Заочним рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 17.09.2024 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.06.2024 і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного рішення за виконавчим листом № 707/1505/24 від 21.10.2024 державним виконавцем Новомиргородського відділу ДВС у Новомиргородському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження № 76691635. З довідки Новомиргородського відділу ДВС у Новомиргородському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) № 11203 від 16.04.2025 вбачається, що [PERSON] не отримував аліменти з [PERSON] у період з 02.12.2024 по 13.03.2025 за виконавчим листом № 707/1505/24 від 21.10.2024. Відповідно до довідки ДНЗ №83 «Лісова казка» № 15 від 16.04.2025, [PERSON] відвідувала дошкільний навчальний заклад з 07.07.2017 по 17.05.2022 та перебувала у групах № [NUMBER] , № 3, №6. Протягом перебування дитини в дошкільному закладі активну участь в її вихованні брав біологічний батько [PERSON] . Дівчинка була охайно вдягнена, нагодована, з позитивним ставленням до оточуючих. Батько постійно цікавився успіхами дитини, відвідував батьківські збори, дитячі свята та заходи. Самостійно приводив та забирав доньку із садочка. Мати дитини [PERSON] жодного разу не відвідувала садочок, не брала участі у вихованні дитини. Вказане підтверджується характеристиками на батьків [PERSON] наданої вихователями груп №2, №4 та № 6. З характеристики на сім`ю неповнолітньої [PERSON] , виданої Черкаською спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів № 28 ім. Т.Г. Шевченка № 01/11-197 від 28.04.2025 вбачається, що сім`я дитини складається із неї, батька [PERSON] та мачухи [PERSON] . Батько дитини систематично буває у школі, спілкується із вчителями, відвідує батьківські збори. Батько та донька мають тісний психологічний зв`язок. Мачуха систематично буває у школі, відвідує всі класні та шкільні заходи. Її дівчинка називає мамою. Мати з родиною не проживає. Зі слів дівчинки матір вона останній раз бачила в лютому 2017 року, не спілкується з нею, не отримує вітань на свята. Дитина має велику образу на матір, не розуміє чому вона її покинула, називає її мачухою. Шкільним життям дитини [PERSON] не цікавиться. Відповідно до Акту № 334 обстеження умов проживання малолітньої [PERSON] від 25.06.2024, умови проживання дитини задовільні. Згідно з медичною карткою амбулаторного хворого [PERSON] в ПП «Медичний центр Надії Бурмаки», відповідачка у 2015 році проходила лікування у зв`язку із психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. З доданих до матеріалів позовної заяви фіскальних чеків вбачається, що позивач придбав лампу на письмовий стіл вартістю 599 грн., дитяче крісло для навчання вартістю 2349 грн. та планшет Xiaomi Redmi Pad SE вартістю 8597 грн. на загальну суму 11545 грн. Згідно із листом служби у справах дітей Карпівської сільської ради від 22.07.2025 № 90/08-11/25, [PERSON] мешкає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , разом зі своїм співмешканцем [PERSON] та спільними малолітніми дітьми: [PERSON] , який народився [INFO] , та [PERSON] . який народився [INFO] . Будинок із пічним опаленням, потребує ремонту, складається з 4-х кімнат, дві з яких жилі. У наявності з меблів стіл, три ліжка, шафа для речей, стіл для вживання їжі. На даний час [PERSON] не працює. Зі слів, родину утримує співмешканець, кошти витрачають на продукти харчування та потреби. Із нею проведено бесіду щодо виконання батьківських обов`язків, наслідків їх невиконання та можливість позбавлення батьківських прав. Крім того, згідно з актом обстеження умов проживання від 21.07.2025, що доданий до листа, родина перебуває під соціальним супроводом КЗ «Широківський центр надання соціальних послуг» Широківської селищної ради як СЖО. Відповідно до заяви [PERSON] від 21.07.2025, що написана у присутності начальника служби у справах дітей Карпівської сільської ради та додана до листа, вона є матір?ю малолітньої [PERSON] , яка на даний час мешкає з біологічним батьком [PERSON] з квітня 2017 року. Спочатку вона спілкувалася з донькою, а потім перестала. Фінансово доньці не допомагає, подарунки не висилає, про життя дитини цікавиться і дізнається від своєї матері [PERSON] . [PERSON] заперечує проти позбавлення її батьківських прав, згідна допомагати фінансово. Проте вважає, що донька [PERSON] повинна проживати з батьком, так як в неї складні життєві обставини, вона виховує двох малолітніх дітей і не працює. Відповідно до висновку Виконавчого комітету Черкаської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] № 15773-01-21 від 04.08.2025, виконавчий комітет Черкаської міської ради як орган опіки та піклування вважає доцільним та таким, що відповідає якнайкращим інтересам дітей, позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] . Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд також враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, відповідно до якої під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Водночас, згідно ч.4 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку утримувати дитину та відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд погоджується із наявним у матеріалах справи висновком Виконавчого комітету Черкаської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] № 15773-01-21 від 04.08.2025, і вважає його достатньо обґрунтованим та зробленим на підставі повного, всебічного, детального й об`єктивного аналізу фактичних обставин, що мають значення для справи, з життя дитини і відповідачки, акцентуванні уваги на невиконанні відповідачем своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини та ухилення від виконання таких обов`язків. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 роз`яснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. До особливих обставин, викладених у ст. 185 СК України, закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат па неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, навчання дитини відповідно до навиків та здібностей дитини, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Так у постанові від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15 Верховний Суд України зазначив, що «виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються па дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.» Оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, її навчання, виховання, не забезпечує необхідного догляду, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, що свідчить про її ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] підлягають задоволенню. Суд також вважає, що позивачем підтверджено належними та допустимим доказами суму в розмірі 5772,50 грн., що відноситься до додаткових витрат на утримання дитини, а отже підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Так як позивач наполягає на задоволенні своїх позовних вимог, і дані вимоги є обґрунтованими та доведеними, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved