Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначає, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 04 вересня 1999 року до 20 травня 2025 року. Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Стверджує, що упродовж останнього року вона неодноразово зверталася до правоохоронних органів у зв`язку з тим, що [PERSON] вчиняє стосовно неї та їх дітей домашнє насильство, ображає її нецензурними словами, чинить психологічний тиск, переслідує її, постійно вимагає гроші, принижує її в присутності сторонніх людей. Крім того, погрожує вчинити фізичну розправу над нею та дітьми, зокрема погрожує вчинити підпал її житлового будинку. Поведінка [PERSON] почала бути занадто агресивною. \~ \~ \~ \~Вважає, що вона є жертвою психологічного насильства, а тому потребує захисту у порядку передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Просить суд видати обмежувальний припис відносно [PERSON] строком на 6 (шість) місяців, яким визначити тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити [PERSON] наближатися на відстань меншу 100 м до місця її проживання (перебування) за адресою: [ADDRESS] , а також місця її роботи та інших місць частого відвідування; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні розмови або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. У судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги заяви про видачу обмежувального припису підтримала частково та подала заяву, в якій просить суд не застосовувати до [PERSON] заборону вести з нею листування, телефонні розмови або контактувати з нею через інші засоби зв`язку і через третіх осіб. В іншій частині вимоги заяви підтримала, просить задовольнити. Пояснила суду, що вона перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Після розлучення її колишній чоловік проживає окремо від сім`ї, має власне житло. Однак вона зазнає постійного психологічного тиску з боку [PERSON] . Він почав систематично проявляти стосовно неї та їхніх спільних дітей безпідставну агресію, цькувати, погрожувати, психологічно тиснути, виражатися на їхню адресу нецензурною лайкою, вживає алкогольні напої, внаслідок чого між ними виникають численні сварки, що породжує психологічне домашнє насильство як стосовно неї, так і стосовно дітей. Вона неодноразово зверталася за допомогою до відділення поліції №6 Рівненського управління поліції ГУНП у Рівненській області. Працівниками поліції двічі було винесено термінові заборонні приписи стосовно кривдника та складено протоколи про адміністративне правопорушення, проте це не припинило протиправної поведінки [PERSON] і він продовжує вчиняти відносно неї та дітей домашнє насильство психологічного характеру. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, його виклик до суду здійснювався відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Вислухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 1999 року та рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20 травня 2025 року в справі № 562/828/25 шлюб розірвано. Заявник [PERSON] проживає разом з дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , що стверджується відомостями про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 1985/07-11/25 від 06 жовтня 2025 року. Житловий будинок [ADDRESS] належить заявниці [PERSON] на праві приватної власності, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав №336022309 від 17 червня 2023 року. Як вбачається з матеріалів справи, 17 березня 2025 року та 22 вересня 2025 року відносно [PERSON] відділенням поліції №6 Рівненського управління поліції ГУНП у Рівненській області було винесено термінові заборонні приписи стосовно кривдника в зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства психологічного характеру відносно колишньої дружини [PERSON] . Постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 11 квітня 2025 року в справі № 562/865/25 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП за вчинення у [ADDRESS] , у стані алкогольного сп`яніння, домашнього насильства стосовно [PERSON] , що виражалося у висловлюванні в її адресу нецензурною лайкою та погрозами фізичною роправою. Крім того, в провадженні Здолбунівського районного суду Рівненської області перебуває справа № 562/3158/25 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП. У протоколі про адмінісративне правопорушення серії ВАД № 159798 від 22 вересня 2025 року зазначено, що 22 вересня 2025 року близько 12 год. 15 хв. у [ADDRESS] [PERSON] повторно протягом року вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини [PERSON] , а саме: умисно виславлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої. Допитані в судовому засіданні в якості свідків повнолітні діти сторін - [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що їх батько [PERSON] зловживає алкогольними напоями, систематично вчиняє відносно них та їх матері психологічне насильство, ображає нецензурною лайкою, погрожує. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він є батьком заявниці [PERSON] . Його колишній зять [PERSON] зловживає алкогольними напоями, регулярно вчиняє відносно його дочки [PERSON] та онуків психологічне насильство. Він неодноразово був присутній під час їх конфліктів, в ході яких [PERSON] принижував заявника, виражався до [PERSON] нецензурною лайкою. Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Даний Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів - осіб, які постраждали від такого насильства. Як визначено п.п. 3, 6, 7, 8, 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Отже, враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. У ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - колишнє подружжя. Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). З урахуванням змісту вищевказаних норм, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків. Відповідно до\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оцінивши в сукупності досліджені судом докази та встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про доведеність фактів вчинення [PERSON] психологічного насильства відносно заявниці, а також наявність обґрунтованих ризиків настання насильства у майбутньому. З огляду на викладене, заява про видачу обмежувального припису є обгрунтованою та підлягає задоволенню. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: approved