Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

21.07.2025 р. позивач звернувся до суду з позовом до Київської міської ради про визначення [PERSON] , [INFO] , додатковий строк тривалістю у 2 (два) місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що його матір [PERSON] , померла [INFO] . Після смерті останньої була відкрита спадщина. 04 листопада 2023 року державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Губко Ю.В. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ним було пропущено строк для прийняття спадщини. Посилаючись на те, що він пропустив строк звернення до нотаріальної контори із поважних причин, просив визначити додатковий строк для прийняття спадщини. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 липня 2025р. відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 05.08.2025 року від представника відповідача надійшов відзив в якому просив суд на підставі поданих стороною доказів прийняти рішення згідно чинного законодавства та слухати справу у його відсутності. Ухвалою суду від 27.08.2025 року витребувано від Першої київської державної нотаріальної контори належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи номер у нотаріуса 1346/2023 (номер у спадковому реєстрі 71511314) відкрито державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Губко Ю.В., щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . 08.09.2025 року надійшла копія спадкової справи № 1346/2023. Ухвалою суду від 22.09.2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, але у відзиві від 05.08.2025 року зазначив про те, що справу розглядати без їхньої участі. 15.10.2025 року в судовому засіданні були допитані свідки, а саме [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , є батьком позивача, який зазначив, що його син дійсно є інвалідом 3 групи внаслідок отриманої травми у 2016 році, а також має захворювання на епілепсію. У зв`язку з довготривалим лікуванням син і пропустив строк для звернення до нотаріуса для прийняття спадщини. [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , є сусідом позивача багато років, крім того підтвердив, що після смерті матері позивача різко погіршилося здоров`я, так як [PERSON] має захворювання на епілепсію і проходив постійне лікування. Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників справи, свідків, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим Палацом реєстрації шлюбів та новонароджених м. Києва, актовий запис № 1438. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданий Виконавчим комітетом Дивічківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області від 10.05.2018 р., актовий запис №29. Внаслідок смерті [PERSON] відповідно до статті 1220 Цивільного кодексу України була відкрита спадщина, яка складається з частки квартири [ADDRESS] . Позивачу [PERSON] належить частки квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 16.05.1996р. № 4033 , договору дарування частки квартири від 04.11.2023р. № 18-448 та витягу з Державного реєстру речових прав від 04.11.2023р. № 353107319. 04 листопада 2023 року державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Губко Ю.В. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини. Щодо пропущеного [PERSON] строку для подання заяви про прийняття спадщини, слід зазначити наступне. [PERSON] , є інвалідом 3 групи довічно, у зв`язку з отриманою ще у 2016 році травму у зв`язку з розбійним нападом та захворюванням на епілепсію, що підтверджується копією довідки до акту огляду медико- соціальної експертної комісію серії АВ № 0654095 від 21.02.2017р. та пенсійного посвідчення про призначення пенсії по інвалідності 3 групи № 3125717999 від 13.04.2017. Після смерті матері [INFO] та проведення її поховання, організацією яких займався позивач, його здоров`я знову значно погіршилось, і як наслідок, він перебував під постійним наглядом різних лікарів. Коли самопочуття трохи покращилось, позивачу не вдалося вчасно звернутися до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що у березні 2020р. в Україні почалась епідемія гострої респіраторної хвороби COVID-19. Згідно пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID- 19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено на всій території України карантин з 12.03.2020. А також, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 651 27.06.2023 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Як зазначив позивач у період з листопада по 2020 року - квітень 2021 року, та у лютому 2022 р. захворів гострою респіраторною хворобою COV1D-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, що підтверджується копією результатів дослідження медичної лабораторії Сінево від 23.11.2020р., копією результатів дослідження медичної лабораторії ІНВІВО від 21.10.2021р. У постанові КЦС ВС від 08.12.2021 у справі № 205/3310/20, Верховний Суд зауважив, що запроваджені карантинні обмеження разом з особливостями трудової діяльності можуть свідчити про наявність об`єктивних істотних труднощів для своєчасного подання заяви про прийняття спадщини. В подальшому на тлі подій початку 2022 року позивач був вимушений виїхати з батьком похилого віку з м. Києва на західну Україну. Крім того, початку повномасштабного вторгнення компетентними Державними органами з метою забезпечення національної безпеки були закриті відповідні реєстри, діяв мораторій на вчинення будь-яких нотаріальних та реєстраційних дій і ніякі дії щодо спадкування не проводилися. 04 листопада 2023 року позивач звернувся до Першої київської державної нотаріальної контори із відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Проте, державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з тим, що строк для прийняття спадщини було пропущено. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. (ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1/ у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2/ ці обставини визнані судом поважними. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 6121447св19). Водночас, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З викладеного вбачається, що спадкоємцю, який пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Крім того, Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Такий висновок зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 13 березня 2020 року у постанові у справі № 314/2550/17. За обставин встановлених в судовому засіданні, позивач не мав можливості вчасно подати відповідну заяву до нотаріальної контори, суд вважає за можливе визнати поважними причини пропуску встановленого законом строку для подачі заяви про прийняття спадщини та визначити [PERSON] додатковий строк для подання відповідної заяви. Аналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 76 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини позивачем є поважними. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту, шляхом надання додаткового строку для прийняття спадщини строком в два місяці з дня набрання цим рішенням законної сили, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved