Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

У січні 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» в особі представника Захарової К.Р. звернулося до суду з позовною заявою, сформованою в підсистемі «Електронний суд», про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 10.11.2022 року у розмірі 62 596,14 грн. та судового збору у розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] 10.11.2022 року ознайомилась з умовами кредитування та підписала паспорт кредиту, а також на планшеті заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та погодила наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту- відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн.; тип кредитної карти: «Універсальна»; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією (п.1.2договору); процентна ставка 42,00% річних (п.1.3 договору); кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту(п.1.4 договору); розмір мінімального обов`язкового платежу: -5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн. щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн. щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4 договору); проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60,00% (пункти1.5, 2.1.1.2.12 договору). На підставі укладеного договору відповідачці видано кредитну картку № [NUMBER] строком дії - 12/26. Відповідачка користувалась кредитним лімітом, про що свідчить виписка по рахунку, зобов`язалась сплачувати кредитні кошти, але взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 11.12.2024 року має заборгованість у розмірі 62596,14 грн., з яких: заборгованість за тілом кредита 51013,80 грн., заборгованість за простроченими відсотками -11582,34 грн. В позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 30.01.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено проводити у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав за заявленими підставами, просив їх задовольнити, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не з`явилась повторно, повідомлялась про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України, відзив на позов не надала. Відповідно до ч. 6 ст.128 ЦПК України\~судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення (ч. 4\~ст. 130 ЦПК України). Крім того, як зазначено у постанові Верховного Суду від 10.05.2023 року у справі № 755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Також згідно висновків Європейського суду з прав людини, зазначеного у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» №12307 - учасник справи, що повідомлений за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, але ухилявся від отримання судової повістки. Тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. Відповідно до вимог ч.3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки учасника справи, який належним чином повідомлений про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. У зв`язку із зазначеним та на підставі вимог ст. ст. 279, 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] 10.11.2022 року ознайомилась з умовами кредитування та підписала паспорт кредиту, а також власноруч на планшеті підписала заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та погодила наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту- відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн.; тип кредитної карти: «Універсальна»; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією (п.1.2договору); процентна ставка 42,00% річних (п.1.3 договору); кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту(п.1.4 договору); розмір мінімального обов`язкового платежу: -5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн. щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн. щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4 договору); проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60,00% (пункти1.5, 2.1.1.2.12 договору). Згідно п.2.1.1.3.5 договору сторони узгодили, що у разі порушення відповідачкою зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі ст.212,611,651 ЦК України терміном повернення кредиту встановлюється 180 й день з моменту порушення зобов`язань. На підставі\~укладеного договору\~ відповідачці\~ видано\~кредитні \~картки тип\~«Універсальна»,\~а саме:\~ 14.12.2022\~року за\~№ \~ [NUMBER] термін дії 09/26; 10.11.2022року за № [NUMBER] строком дії - 12/26; 18.08.2023року за №4149609018649634 строком дії 06/27. Відповідачка користувалась кредитним лімітом, про що свідчить виписка по рахунку, зобов`язалась сплачувати кредитні кошти, але взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 11.12.2024 року має заборгованість у розмірі 62596,14 грн., з яких: заборгованість за тілом кредита 51013,80 грн., заборгованість за простроченими відсотками -11582,34 грн. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України\~\~«Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254\~(в\~редакції,\~чинній на\~час звернення\~до суду\~з позовною\~заявою),\~виписки з\~особових рахунків\~клієнтів є\~підтвердженням виконаних\~за день\~операцій і\~призначаються для\~видачі або\~відсилання клієнту.Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75\~. Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у справі № 554/4300/16-ц, відповідно до якої банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійсненні протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, а тому є належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Таким чином, надана позивачем виписка по картковому рахунку [PERSON] , яка свідчить про тривалий час користування відповідачкою наданим кредитом, є належним доказом щодо наявності заборгованості за кредитом. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції,\~чинній на\~момент виникнення\~спірних правовідносин,\~розмір процентів\~та порядок\~їх сплати\~за договором\~визначаються в\~договорі залежно\~від кредитного\~ризику,\~наданого забезпечення,\~попиту і\~пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої\~статті 1048\~ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з частиною першою\~статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Припис абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), яку суд застосовує до виниклих правовідносин відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України. Строк дії картки «Універсальна» за № 4149609018649634, виданої на ім`я відповідачки, становить до строком дії 06/27, тобто строк дії кредитного договору, укладеного між банком та відповідачкою не закінчився, а строк виконання зобов`язання відповідачки у повному обсязі наступає у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Згідно наданих\~доказів,\~в тому\~числі й\~ наданого\~позивачем розрахунку\~ заборгованості\~за договором,\~вбачається,\~що \~заборгованість відповідачкиза наданим кредитом станом на 11.12.2024 року складає 62596,14 грн., з яких: заборгованість за тілом кредита 51013,80 грн., заборгованість за простроченими відсотками -11582,34 грн. Відповідачка не скористалась своїм правом надати до суду докази погашення нею кредитної заборгованості, або свій контррозрахунок заборгованості. У зв`язку з чим суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у заявленому розмірі , і з відповідачки на користь банку підлягає стягненню заборгованість у розмірі 62596,14 грн . Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з відповідачки на його користь відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню сплачений ним судовий збір за подання цього позову в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved