Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

ТОВ «ФК «Ейс» звернулося до суду через систему «Електронний суд» з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором від 27.01.2024 за № 129442 в розмірі 13945,08 грн., судових витрат у розмірі 2422,40 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 6500, 00 грн.. В обґрунтування позову зазначено, що 27.01.2024 між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та відповідачем було укладено кредитний договір № 129442 в формі електронного документа з використанням електронного підпису. 12.07.2024 між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу №12072024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЕЙС» приймає належні ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 12072024 від 12.07.2024 ТОВ ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №129442 від 27.01.2024 в сумі 13945,08 грн.. Відповідач належним чином умови договору не виконувала і має непогашену заборгованість перед ТОВ ФК «ЕЙС» в сумі 13945,08 грн., з яких: 9334,00 грн. - заборгованість за кредитом, 4110,08 грн. - заборгованість відсоткам, 501,00 грн. - комісія за кредитним договором. У судове засідання представник позивача не з`явився, проте, у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подавала. Проте, у судовому засіданні 27.08.2025 позовних вимог не визнала. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини , оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 27.01.2024 між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та відповідачем було укладено кредитний договір № 129442 в формі електронного документа з використанням електронного підпису. 12.07.2024 між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу №12072024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЕЙС» приймає належні ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 12072024 від 12.07.2024 ТОВ ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №129442 від 27.01.2024 в сумі 13945,08 грн.. Всупереч умов договору № 129442 від 27.01.2024 відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином умови договору не виконувала і має непогашену заборгованість перед ТОВ ФК «ЕЙС» в сумі 13945,08 грн., з яких: 9334,00 грн. - заборгованість за кредитом, 4110,08 грн. - заборгованість відсоткам, 501,00 грн. - комісія за кредитним договором. Відповідно до ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Відповідно ст.612\~ЦК України боржник вважається таким ,що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання та не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами , то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк, зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотків. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені договором належним чином не виконав, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЙС» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне. За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Так, у матеріалах справи наявний Договір про надання правової допомоги між Адвокатське бюро «Тараненко та Партнери» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» № 04/02/25-01 від 04.02.2025, Додаткова угода №6 від 04.02.2025 до Договору №04/02/25-01 від 04.02.2025, протокол погодження вартості послуг до договору про надання правової допомоги № 04/02/25-01 від 04.02.2025. Таким чином, аналізуючи докази, надані стороною позивача на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, об`єм та складність справи, виходячи з критерію реальності адвокатських послуг та розумності їхньої вартості, суд дійшов висновку, що відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6500 грн.. Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved