Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 08.03.2008 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу у них є спільна неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Подружнє життя не склалося. Налагодити нормальні стосунки в сім`ї неможливо. Тому позивач вважає, що збереження сім`ї стало недоцільним та просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Також, у зв`язку з тим, що відповідач належним чином не забезпечує матеріально сина позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Ухвалою від 11.07.2025 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, подали заяву в якій просять справу розглядати без їх участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що сторони з 08.03.2008 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 16). У сторін є спільна дитина [PERSON] , [INFO] (а.с. 15). Згідно декларації поданої [PERSON] останній має дохід (а.с. 5-9). Відповідно до ч. 1ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ч. 2ст. 104 СК України). Відповідно до ч. 3ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно дост. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням того, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, сторони не вживають заходів для примирення, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Крім того, відповідно до ч. 1ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України- батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А з урахуванням ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно дост. 8 Закону України "Про охорону дитинства"кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. За таких обставин, суд вважає, що відповідач, відповідно до Закону, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дитини. Згідност. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно дост. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, відповідач має доходи у твигляді заробітної плати та пенсії, крім того володіє транспортним засобом, що є підставою для стягнення аліментів. Визначаючи спосіб та розмір стягнення аліментів, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, гарантований законодавством прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, потребу дитини в належному матеріальному забезпеченні, можливості відповідача надавати таке утримання. Оцінивши встановлені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 26.06.2025 року, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. У відповідності до п. 1. ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментіву межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1211 грн 20 коп. сплаченого останньою судового збору, а також в дохід держави - 1211,20 грн судового збору за вимогу про стягнення аліментів Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1 500,00 грн.

Outcome: approved