Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

У серпні 2025 року до Шевченківського районного суду м. Києва через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.12.2015 року, який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис про укладення шлюбу за № 3730. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . У позовній заяві зазначено, що протягом останніх років стосунки між позивачем та відповідачем розладились, через різні погляди на життя, цінності та ведення спільного господарства і побуту. Вже тривалий проміжок часу кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування декілька років тому, а шлюб - розпався та має лише формальний характер. На даний час, позивач та відповідач проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Спроби примиритися між подружжям свого результату не принесли, спілкування з відповідачем виявилися безрезультатними, сімейні стосунки не відновилися, шлюб остаточно припинив своє існування. Тому, позивач звертається до суду із даною позовною заявою. У зв`язку із викладеним просить позовну заяву задовольнити. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02.09.2025 року було відкрито провадження в цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Окрім цього зазначив, що сторони з березня 2023 проживають окремо. Відповідачка в судовому засіданні визнала позовні вимоги щодо розірвання шлюбу, окрім того зазначила, що з березня 2023 сторони проживають окремо. Вислухавши пояснення позивача та відповідачки, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 грудня 2015 року, який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 3730, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 5) . Вимогами ст. 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки відповідачка фактично визнала позов, про що вказано безпосередньо в судовому засіданні і це визнання не порушує законних прав та інтересів сторін, суд відповідно до ст. 206 ЦПК України приймає таке визнання позову. Шлюб існує формально і його збереження не відповідає інтересам сторін та інтересам їх дитини. Відповідачка не виявила бажання змінювати прізвище на дошлюбне. Відтак, з матеріалів справи та з встановлених судом обставин в судовому засіданні, суд не вбачав виявлення бажання у подружжя надання їм строку на примирення, враховуючи і те, що в судовому засіданні не було заявлено відповідних клопотань з цього приводу. Як встановлено судом, подружнє життя між сторонами дійсно не склалося, з березня 2023 подружжя не проживає разом, фактично між ними припинені і шлюбні стосунки і ведення спільного господарства. Шлюб існує формально, його збереження не відповідає інтересам сторін. З огляду на зазначене та враховуючи те, що відповідачка позов визнала, суд прийшов до висновку, що сім`я сторін розпалась і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved