Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

22 вересня 2025 року, через підсистему «Електронний суд», ТОВ «Споживчий центр» звернулося до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №30.03.2024-100003185 від 30 березня 2024 року в розмірі 25740 гривень 00 копійок, а також сплачений судовий збір у розмірі 2422 гривні 40 копійок.\~ Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 30 березня 2024 року укладено кредитний договір (оферти) №30.03.2024-100003185. Відповідно до умов кредитного договору №30.03.2024-100003185 від 30 березня 2024 року позичальнику надається кредит на наступних умовах: 1. Дата надання/видачі кредиту 30 березня 2024 року; 2. Сума\~ кредиту 13000 гривень 00 копійок; 3. Строк, на який надається кредит 42 дні з дати його надання; 4. Дата повернення (виплати) кредиту 10 травня 2024 року; 5. Первинний період користування кредитом 14 днів з дня надання; 6. Черговий період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду; 7. Процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом кожних перших 14 днів з дня отримання чергового траншу включно. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в одностороннього порядку; 8. Процентна ставка «Стандартна» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2.5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім періоду застосування процентної ставки «Економ». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку; 9. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки: 2,33% = (12740,00/13000)/42х100%; 10. Проценти (економічна сутність плата за користування кредитом) розраховується шляхом множення всієї суми кредиту (включаючи всі транші) (залишку від всієї суми кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді; 11. Неустойка 325 гривень 00 копійок, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконання/неналежного виконання зобов`язання. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі, натомість відповідач свої зобов`язання перед позивачем не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подачі позовної заяви, утворилась заборгованість у розмірі 25740 гривень 00 копійок, з яких: 13000 гривень 00 копійок заборгованість по тілу кредиту; 12740 гривень 00 копійок проценти. За вказаних обставини, позивач ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 24 вересня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін та відповідачу встановлено строк для поданні до суду відзиву на позовну заяву. 25 вересня 2025 року, у встановлений судом строк, через систему «Електронний суд», на адресу суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву, в якому останній зазначає, що не заперечує факту укладення кредитного договору №30.03.2024-100003185 від 30 березня 2024 року, однак категорично не погоджується із заявленою сумою позову 25740 гривень, оскільки вона у кілька разів перевищує фактично отриману ним суму кредиту. Вказує, що неодноразово брав кредити у позивача та здійснював погашення, сплатив значну суму відсотків. Коли він пропонував закрити кредит, сплативши залишок основного боргу (тіла кредиту), йому було відмовлено та вимагалося сплати всіх нарахованих відсотків та штрафних санкцій. На даний час він перебуває за межами України, постійного доходу не має, коштів для сплати заявленої позивачем суми не має. Просив врахувати його матеріальне становище та завищений розмір позовних вимог. З урахуванням викладеного, відповідач просив суд: 1. Відмовити у задоволенні позову у частині нарахованих відсотків та штрафів як таких, що не є спів мірними та не підтвердженими належними доказами; 2. У випадку задоволення позову визначити до стягнення лише суму фактично отриманого кредиту без нарахованих завищених відсотків та штрафів; 3. Враховувати його матеріальне становище та у разі ухвалення рішення надати розстрочку виконання рішення суду. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. Суд, врахувавши доводи сторін, які викладені у їх заявах по суті справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст.3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Судом встановлено, що 30 березня 2024 року відповідач [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е384 підписав Пропозицію ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) №30.03.2024-100003185 (а.с.35-41). Відповідно до п.2.1 вказаної Пропозиції, електронний кредитний договір, частиною якого є дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), укладається кредитодавцем та позичальником у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Згідно п.2.2 зазначеної Пропозиції, електронний кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: 2.2.1 дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на вебсайті кредитодавця у загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на вебсайті кредитодавця; 2.2.2 заявка, сформована на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем; 2.2.3 відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформований на сайті кредитодавця, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті. Відповідно до п.3.1 вказаної Пропозиції, за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.\~ Згідно п.3.3 зазначеної Пропозиції, кредитодавець надає позичальнику кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; сума кредиту встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; тип кредиту кредитна лінія; строк, на який надається кредит - встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; дата повернення (виплати) кредиту - встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; проценти за користування кредитом (проценти) -\~ встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; графік платежів - встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти. Відповідно до п.4.1 вказаної Пропозиції, кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача [NUMBER] . Згідно п.4.4 зазначеної Пропозиції, сторони встановлюють, що проценти нараховуються з дня надання кредиту (включаючи безпосередньо день надання кредиту) включно до дати його фактичного повернення. Проценти за користування нараховуються та обліковуються кредитодавцем щоденно. У разі дострокового повного повернення кредиту позичальник у день цього повернення сплачує проценти за період фактичного користування кредитом (включаючи безпосередньо день надання кредиту). У разі дострокового часткового повернення кредиту у день повернення позичальник сплачує проценти за період фактичного користування всією сумою кредиту, а на залишок суми кредиту нараховуються проценти у загальному порядку, передбаченому договором. Відповідно до п.7.6 зазначеної Пропозиції, у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником будь-яких грошових зобов`язань за договором, кредитодавець залишає за собою право нарахування неустойки, розмір якої встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти. Максимальний розмір неустойки встановлюється законом. Згідно п.9.1 вказаної Пропозиції, у разі несплати кредиту та/або процентів у встановлені договором терміни/строки, сума зобов`язань по погашенню кредиту та/або процентів з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою, крім випадків, встановлених договором. У разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту та/або несплати нарахованих процентів до позичальника може бути застосована неустойка, згідно п.7.6 кредитного договору. Також позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, відповідно до ст.625 ЦК України, на вимогу кредитодавця зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми (база розрахунку) у розмірі, встановленому у Заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору. Відповідно до п.10.1 зазначеної Пропозиції, цей договір набирає чинності з дати отримання кредитодацем у інформаційній системі кредитодавця від позичальника відповіді про прийняття пропозиції (акцепт), підписаної одноразовом ідентифікатором, отриманим позичальником від кредитодавця на номер телефону позичальника, вказаний при реєстрації у інформаційній системі кредитодавця. Цей договір діє протягом одного року. Також, 30 березня 2024 року відповідач [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е384 підписав Заявку кредитного договору №30.03.2024-100003185 (кредитної лінії) (а.с.41-43). У вказаній заявці зазначено, що кредитодавцем є ТОВ «Споживчий центр», позичальником [PERSON] , реквізити належного позивальнику електронного платіжного засобу для надання коштів позичальнику за даним та наступними договорами: 4149-43ХХ-ХХХХ-3050. Відповідно до умов кредитного договору №30.03.2024-100003185 від 30 березня 2024 року позичальнику надається кредит на наступних умовах: 1. Дата надання/видачі кредиту 30/03/2024; 2. Сума кредиту 13000 гривень 00 копійок; 3. Строк, на який надається кредит 42 дні з дати його надання; 4. Дата повернення (виплати) кредиту 10/05/2024; 5. Первинний період користування кредитом 14 днів з дня його надання; 6. Черговий період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду; 7. Процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом кожних перших 14 днів з дня отримання чергового траншу включно. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку; 8. Процентна ставка «Стандартна» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 5,5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім періоду застосування процентної ставки «Економ». Розмір процентної ставки не може бути збільшено\~ в односторонньому порядку; 9. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки: 2,33% = (12740,23/13000)/42х100%; 10. Проценти (економічна сутність плата за користування кредитом) розраховується шляхом множення всієї суми кредиту (включаючи всі транші) (залишку від всієї суми кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку; 11. Графік платежів: проценти, розраховані вищевказаним способом за первинний, черговий період, сплачуються в останній день первинного, чергового періоду відповідно; кількість платежів зі сплати процентів дорівнює кількості періодів, за які сплачуються проценти. Сума кредиту у розмірі 13000 гривень 00 копійок сплачується одним платежем в останній день строку, на який надається кредиту; 14. ОРППС (орієнтовна реальна річна процентна ставка) за кредитом становить 174052,35%. Орієнтовна вартість кредиту для споживача 25740 гривень 00 копійок. Загальні витрати за споживчим кредитом 12740 гривень 00 копійок; 15. Неустойка: 325 гривень 00 копійок, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми виконаного/неналежно виконаного зобов`язання; 16. Розмір процентів відповідно до ст.625 ЦК України становить 912,5% річних, які нараховуються від простроченої позичальником суми (база розрахунку). Максимальний розмір процентів відповідно до ст.625 ЦК України встановлюється законом. Крім того, під час укладення вищевказаного кредитного договору, відповідачем [PERSON] 30 березня 2024 року підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором А384 Відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №30.03.2024-100003185 (кредитної лінії), Інформаційне повідомлення позичальника [PERSON] , яке є Додатком до кредитного договору №30.03.2024-100003185 (кредитної лінії) від 30 березня 2024 року, а також Паспорт споживчого кредиту ТОВ «Споживчий центр» (а.с.43-49). Відповідно до квитанції №2443754465 від 30 березня 2024 року, АТ КБ «Приватбанк», на підставі договору №30.03.2024-100003185, перерахував на банківську картку № [NUMBER] грошові кошти у сумі 13000 гривень 00 копійок (а.с.34). Як вбачається з відзиву відповідача [PERSON] на позову заяву, останнім визнається факт укладення вищевказаного кредитного договору, а також не заперечується факт отримання на свою банківську картку, яка зазначена у кредитному договору, кредитних коштів у сумі 13000 гривень 00 копійок. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем ТОВ «Споживчий центр» доведено належними та допустимими доказами факт укладення між ним та відповідачем [PERSON] вищевказаного кредитного договору на умовах, що визначені у ньому, а також отримання відповідачем [PERSON] на підставі вказаного договору кредитних коштів в сумі 13000 гривень 00 копійок. Оскільки вищевказані положення кредитного договору недійсними не визнавалися та факт його не укладення не встановлювався, внаслідок чого в силу приписів ст.6, 627 ЦК України, підписавши зазначений кредитний договір, а також додатки до нього, відповідач [PERSON] погодився із запропонованими позивачем ТОВ «Споживчий центр» умовами кредитування, у тому числі з розміром процентів, які нараховуються за користування кредитними коштами, строком їх нарахування та строком повернення. Згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №30.03.2024-100003185 від 30 березня 2024 року, заборгованість відповідача [PERSON] за даним кредитним договором складає 25740 гривень 00 копійок, з яких: 13000 гривень 00 копійок основний борг; 12740 гривень 00 копійок проценти, які нараховані за період з 30 березня 2024 року по 10 травня 2024 року (а.с.17). Вищевказана сума заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором №30.03.2024-100003185 від 30 березня 2024 року відповідає орієнтовній загальній вартості кредиту для споживача у сумі 25740 гривень 00 копійок, яка зазначена у п.14 Заявки кредитного договору №30.03.2024-100003185 (кредитної лінії), та вказує на невиконання [PERSON] умов кредитного договору, у тому числі частково. У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] не зазначає про сплату позивачу ТОВ «Споживчий центр» будь-яких коштів на виконання кредитного договору №30.03.2024-100003185 від 30 березня 2024 року та до відзиву не додає жодних доказів, які б вказували на виконання ним, у тому числі частково, своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором. При цьому, відповідачем [PERSON] жодних доказів на спростування наданого позивачем ТОВ «Споживчий центр» розрахунку заборгованості, а також своїх контррозрахунків, не надано. За вказаних обставин, суд не приймає до уваги доводи відповідача [PERSON] про те, що нараховані відсотки є неспівмірними та не підтвердженими належними доказами. Крім того, позивач ТОВ «Споживчий центр», звертаючись до суду з даним позовом, просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованості за вищевказаним кредитним договором у загальному розмірі 25740 гривень 00 копійок, складовими якої є виключно заборгованість по тілу кредиту та процентам, натомість до такого заборгованості не входять будь-які штрафні санкції, які б були нараховані позивачем ТОВ «Споживчий центр» у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконання відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого у суду відсутні підстави для прийняття до уваги твердження відповідача [PERSON] про те, що нараховані штрафи є неспівмірними та не підтвердженими належними доказами, . Таким чином, судом встановлено, що позивач ТОВ «Споживчий центр» належним чином виконав умови кредитного договору №30.03.2024-100003185 від 30 березня 2024 року, натомість відповідач [PERSON] не виконував взяті на себе зобов`язання за\~ вказаним кредитним договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем за таким кредитним договором у загальній сумі 25740 гривень 00 копійок. При цьому, доказів погашення відповідачем [PERSON] вищевказаної заборгованості позивачу ТОВ «Споживчий центр», як до звернення останнього до суду з даним позовом, так і після такого звернення, матеріали справи не містять. Відповідно до ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст.629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором №30.03.2024-100003185, який був укладений 30 березня 2025 року між ним та ТОВ «Споживчий центр», в обумовлені договором строки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» підлягають задоволенню. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції кредитного переказу коштів №СЦ00039110 від 16 вересня 2024 року, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2422 гривні 40 копійок (а.с.1). Приймаючи до уваги, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір у сумі 2422 гривні 40 копійок. Крім того, відповідача [PERSON] у відзиві на позовну заяву просив суд врахувати його матеріальне становище та у разі ухвалення рішення надати розстрочку виконання рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Згідно ч.3 ст.435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Відповідно до ч.4 ст.435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої чи членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Згідно ч.5 ст.435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 10 постанови від 26 грудня 2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року №8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконується частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують, що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду. У постанові Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі №796/43/2018 зазначено, що підставою для застосування ст.435 ЦПК України і ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами. Такі обставини повинні виникнути після ухвалення судового рішення та мають бути об`єктивними та такими, що не залежать від волі сторін. Підстави, які зумовлюють необхідність розстрочки виконання рішення, мають оціночний характер, так як законодавцем не надано його вичерпного переліку. За правилом ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст.10,81 ЦПК України, саме заявник зобов`язаний довести зазначений предмет доказування, тобто виняткові підстави для розстрочення виконання судового рішення. Як на підставу розстрочити виконання рішення суду відповідач [PERSON] посилається виключно на свій матеріальний стан, при цьому зазначає, що на даний час він перебуває за межами України, постійного доходу не має, коштів для сплати заявленої позивачем суми не має. Однак, будь-яких доказів, які б підтверджували вищевказані відповідачем [PERSON] обставини, останнім не надано та матеріали справи не містять. Таким чином, відповідачем не надано суду належних доказів, виникнення виключних обставин у розумінні ст.435 ЦПК України, які б давали підстави для розстрочення виконання рішення суду. Суд звертає увагу, що норми чинного законодавства допускають розстрочення виконання рішення лише у виняткових випадках. Безпідставне розстрочення виконання рішення суду підриває правовий принцип своєчасного та повного виконання судового рішення у цивільній справі, що являється складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвід 04 листопада 1950 року. З урахуванням викладеного, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду. На підставі викладеного, відповідно до ст.525, 526, 530, 546, 549, 598, 610, 625, 1046-1054 ЦК України, та

Outcome: approved