Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернувся [PERSON] , з посиланням на те, що з 26 лютого 2011 року між ними укладено шлюб, від якого сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сторони 21.08.2015 року шлюб розірвали. З моменту розірвання шлюбу і по даний час син проживає разом з позивачем, перебуває на його утриманні, мати участі у його вихованні не бере. Відповідач участі у вихованні та догляді за сином не бере, його фізичним, духовним та моральним розвитком не займається, добровільної матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Позивач ніколи не перешкоджав і не має наміру у подальшому перешкоджати спілкуванню матері з сином. Відповідач з сином не спілкується, участі у розвитку та вихованні не бере, не піклується про фізичний і духовний розвиток, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. За час навчання сина в Ставищенському ліцеї №1, мати жодного разу не з`являлась у школі, батьківських зборів не відвідувала, не цікавилась успіхами сина, не піклувалася про стан його здоров`я. Натомість, вихованням сина виключно займається батько дитини. Позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник, - адвокат Поліщук Р.А. позовні вимоги підтримали з викладених у позовній заяві підстав, позов просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, суду пояснила, що вона погоджується з позбавленням її батьківських прав заради життя її сина. Вона дійсно з 2017 року не відвідувала їх з позивачем спільного сина [PERSON] , [INFO] . Вона не приходила до сина в школу, не водила його до лікаря, не відвідувала з сином гуртки, не цікавилась його справами, інтересами та захопленнями, не брала участі у його духовному розвитку. Вона не купувала сину одягу, взуття, не надавала фінансової допомоги, та з рештою, з сином не спілкувалась. Представник третьої особи: Виконавчого комітету Ставищенської селищної ради як органу опіки та піклування Даценко В.М. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечив. Додатково зазначив, що позивача та відповідача було викликано на засідання виконавчого комітету Ставищенської селищної ради з приводу розгляду питання про позбавлення батьківських прав, де з`ясовувались моральний та матеріальний стан кожного з них, спосіб та умови життя, побут, зайнятість на роботі, спілкування з дитиною. За результатами проведеного засідання було надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] .. Підставами для такого висновку стали обставини, які потім були викладені в даній позовній заяві. Неповнолітній свідок [PERSON] в присутності практикуючого психолога [PERSON] суду показав, що він проживає в [ADDRESS] із своїм батьком [PERSON] , дідом та бабою, навчається в Ставищенському ліцеї №1. Баба приходить на батьківські збори, готує їсти. Речі та одяг йому купують дід та баба. Мати до нього не приходить. До лікаря його водила баба, а мати ні. Його батько працює на роботі у мебельному магазині. Коли він був ще у дитячому садку, у лікарні, то мати до нього не приходила. На день народження його мати не відвідує та подарунків не дає, а батько подарував гроші. З матір`ю він спілкуватись не хоче. Ввостаннє він її бачив 02 вересня 2025 року, вона гукала його, але він до неї не підійшов, він йшов із школи по ліки. Сьогодні в приміщенні суду мати до нього не привіталась та не заговорила в присутності психолога, хоч вони перебували на близькій відстані один від одного. Психолог [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що [PERSON] в розмові про свою матір не хоче згадувати про неї, прицьому слові у нього виникає тремтіння у тілі. Суд, розглянувши справу, заслухавши доводи учасників справи: позивача та його представника, відповідача, представника третьої особи, допитавши неповнолітнього свідка [PERSON] , заслухавши психолога, дослідивши наявні у справі письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про народження (а. с. 12) [PERSON] народився [INFO] , мати - [PERSON] , батько - [PERSON] .. Відповідно до копії рішення Ставищенського районного суду Київської області від 21.08.2015р. по справі ЄУН 378/715/15-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно дошлюбне прізвище [PERSON] (а.с. 13). Згідно копії рішення Ставищенського районного суду Київської області від 12.05.2016р. по справі ЄУН 378/198/16-ц, «позов [PERSON] задоволено частково. В позовних вимогах [PERSON] до [PERSON] , про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , відмовлено. Попереджено [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання й утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Покладено на Ставищенську селищну раду Київської області контроль за виконанням [PERSON] батьківських обов`язків відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з 29 лютого 2016 року. Зустрічний позов [PERSON] задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 22 квітня 2016 року (а.с. 14-18). Із копії довідки від 13.12.2024р. №1338 та довідки №77 від 19.12.2024р. встановлено, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] . Разом з ним проживає його син [PERSON] (а.с. 19, 20). Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання громадян від 13.12.2024 року та довідки Ставищенської селищної ради №1367 від 23.12.2024р. [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] , дідом [PERSON] та бабою [PERSON] в [ADDRESS] . Дитина знаходяться на утриманні батька з трьох річного віку, має належні умови утримання (а.с. 21-22, 23). Із характеристики виданої директором Ставищенського ліцею №1 встановлено, що [PERSON] навчається у 8-А класі. Батько самостійно виховує сина, відвідує батьківські збори та цікавиться його справами у школі. За період навчання [PERSON] в школі, мати жодного разу не цікавилася його навчанням та вихованням (а.с. 25). Відповідно до копій характеристики з місця роботи [PERSON] та довідки про доходи встановлено, що останній працює вантажником в «салон меблів» ФОП [PERSON] , по місцю роботи характеризується позитивно, на утриманні має сина, якого самостійно виховує (а.с. 26, 27). Згідно висновку виконавчого комітету Ставищенської селищної ради як органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] № 03-06/426 від 20.02.2025р., визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а. с. 24). Позивач до кримінальної відповідальності не притягувався, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра чи лікаря-нарколога не перебуває та за медичною допомогою до них не звертався (а. с. 28-29). Згідно статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину і основні напрямки виховного процесу - це виховання дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї, родини, свого народу, Вітчизни; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, про їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти. Це визначено ст. 150 СК України. Частиною 2 ст. 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дітей, зобов`язаний брати участь у їх вихованні і має право на особисте спілкування з ними. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України у разі ухилення матері, батька від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав. У пп. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав /тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують, та інше/, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умов поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків та свідоме нехтування ним підтверджено наявними в матеріалах справи вищевказаними належними та допустимими письмовими доказами, які не спростовані відповідачем в ході розгляду справи. Враховуючи викладене, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки вона ухиляється від обов`язків по вихованню, піклуванню та навчанню свого сина, не проявляє щодо нього батьківської турботи, не цікавиться його життям, здоров`ям та розвитком. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1211,20 грн..

Outcome: approved