Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

16.06.2025 до Ржищівського міського суду Київської області надійшла вказана вище позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" (далі- ТОВ "ФК "ЕЙС"). Позивач мотивував позовні вимоги тим, що 16.06.2020 року між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та відповідачем було укладено кредитний договір № 237629144 на суму 30000,00 грн. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора. Між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та [PERSON] було підписано паспорт споживчого кредиту. На виконання умов кредитного договору 16.06.2020 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку № [NUMBER]. Кредитор виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням. В свою чергу відповідач зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені кредитним договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно цього договору. Відповідач належним чином умови договору не виконував, тому має непогашену заборгованість в сумі 31964 грн 58 коп., з яких: 22988,75 грн. заборгованість за тілом кредиту, 8975,83 грн. - заборгованість за відсотками. 28.11.2018 року ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" уклали Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ "МАКС КРЕДИТ""МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" передає (відступає) ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" належні йому права вимоги, а ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" приймає належні ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. 05.08.2020 року між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" відступило фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" прийняло та передало грошові кошти в розпорядження ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" за плату на умовах, визначених цим договором. 29.05.2025 року між ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" та ТОВ "ФК "ЕЙС" укладено Договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ "ФК "ЕЙС" відступлено право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників № б/н від 29.05.2025 за договором факторингу від ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 31964,58 грн. З урахуванням викладеного, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "ЕЙС" заборгованість за кредитним договором № 237629144 від 16.06.2020 року у розмірі 31964,58 грн., понесені судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 17.06.2025 відкрито провадження та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, заявивши у позовній заяві клопотання про розгляд справи без участі представника, проти заочного розгляду не заперечував, позовні вимоги підтримував (а.с.15). Відповідачка [PERSON] та представник відповідачки [PERSON] у судове засідання не з`явились. 21.07.2025 представник відповідачки [PERSON] надіслала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позову ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" до [PERSON] про стягнення заборгованості, розгляд справи проводити без їхньої участі. На обґрунтування відзиву зазначала, що позивач належним чином не довів наявність порушеного, не визнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача. Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі № 910/11965/16. Крім того, Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі № 905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Кредитний договір між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладений 16.06.2020, тобто після укладення 28.11.2018 договору факторингу між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС". Право вимоги до [PERSON] переходило тричі: від первісного кредитора ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" до ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС", від ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" до ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" та від ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" до ТОВ "ФК "ЕЙС". Позивач повинен був надати достовірні та достатні докази переходу права вимоги від первісного кредитора до позивача, в т. ч., надавши докази на підтвердження оплати за договором. Позивач не надав доказів переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі за кредитним договором від 16.06.2020. 30.07.2025 від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких останній просив позовні вимоги ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" задовольнити, стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 237629144 від 16.06.2020 у розмірі 31964,58 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. Щодо доведення факту відступлення права грошової вимоги, зазначив, що 28.11.2018 року між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" було укладено договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. 28.11.2019 року між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" було укладено додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії продовжено до 31 грудня 2020 року. В подальшому, ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" було укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до договору факторингу, відповідно до якої договір факторингу від 28.11.2018 року було викладено у новій редакції, проте, його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. Також, 31.12.2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому, інші умови договору залишились без змін відповідно до редакції 31.12.2020 року. Крім того, 31.12.2023 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 32, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2024 року. Відтак, з урахуванням визначених строків дії вказаного договору факторингу та додаткових до нього угод, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Відповідно до п. 1.3 договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року визначено, що під правом вимоги розуміються всі права грошових вимог клієнта до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Пунктом 1.2 договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. В той же час, відповідно до п. 1.5 договору факторингу реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за договором. Форма вказаного реєстру наведена в додатку № 1 до договору. Тобто, реєстр не є разовим документом, оскільки договір факторингу передбачає можливість їх укладення множинну кількість разів, у випадку бажання та необхідності сторін. Пунктом 2.1. Розділу 2 договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, передбачено, що згідно умов договору клієнт зобов`язаний відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Тобто, предметом договору факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01 є відступлення прав вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги. 22.09.2020 відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 100 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2028, ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 28228,83 грн. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги. 05.08.2020 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 237629144 від 16.06.2020. Відповідно до п. 8.2 вказаного договору факторингу строк дії цього договору закінчується 04.08.2021 року. В подальшому, між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» уклали ряд додаткових угод: № 2 від 03.08. 2021 та № 3 від 30.12.2022 року, якими продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024 року включно. Предметом даного договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, визначених у відповідних реєстрах прав вимоги. Відповідно до п. 1.3. договору факторингу № 05/0820-01 під правом вимоги розуміється всі права клієнта за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. В той же час, відповідно до п. 1.5. договору факторингу встановлено, що реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за цим договором. Також, 29.05.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ "ФК "ЕЙС" укладено договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «ФК "ЕЙС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до п. 1.2 перехід від клієнта до фактора права вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийму - передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до реєстру божників за договором факторингу до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 31964,58 грн. Також, звертав увагу на те, що у випадку відсутності фінансування договори факторингу було б розірвано в односторонньому порядку кожним із клієнтів, що унеможливлює укладення додаткових угод до вказаних договорів, що чинні до сьогодні, а отже робить висновки відповідача необґрунтованими та такими, що суперечать дійсності. На виконання ухвали суду від 30.07.2025 про витребування доказів АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" надано довідку про рух коштів на карті відповідача за період з 16.06.2020 по 21.06.2020. Одночасно було повідомлено що картка [NUMBER] емітована на ім`я [PERSON] , у період з 16.06.2020 по 21.06.2020 на картковий рахунок [NUMBER] було зарахування коштів у сумі 30000,00 грн, номер телефону [NUMBER] був фінансовим номером телефону за картковим рахунком [NUMBER] та знаходиться в анкетних даних [PERSON] . Обставини справи, встановлені судом. З матеріалів справи судом встановлено, що 16 червня 2020 року між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" (первісний кредитор) та [PERSON] було укладено кредитний договір № 237629144, за яким кредитодавець - ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" зобов`язується надати позичальнику кредит на суму 30 000 грн на умовах зворотності, строковості, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом (а.с.63-67). Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового ідентифікатора W3Z6Z53J. Згідно умов п. 1.1. за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 30000 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах. Відповідно до п 1.2. договору кредит надається строком на 126 (сто двадцять шість) днів. Відповідно до п. 1.3. договору строк його дії обчислюється з моменту його укладення сторонами та до закінчення строку на який надано кредит, але в будь-якому разі договір діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. Відповідно до 1.4. договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у наступному розмірі - 237,90 відсотків річних від суми кредиту за весь час користування ним, починаючи з першого дня надання суми кредиту позичальнику та до закінчення строку на який видавався кредит. Відповідно до п 1.7. договору проценти за користування кредитом, в розмірі передбаченому в п. 1.4. договору, нараховуються за кожен день користування грошовими коштами, відповідно до суми кредиту, яка фактично знаходиться в користуванні у позичальника. Відповідно до п 1.8. договору у випадку не повернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань позичальника, при цьому проценти за користування кредитом нараховуються від фактичного залишку суми кредиту. Всі нараховані проценти за користування кредитом мають бути сплачені на дату кожного із наступних чергових платежів, при цьому сторони погодили, що кредитодавець, по аналогії з порядком, визначеним в абз. 2 п. 1 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», надає позичальнику оновлений графік платежів шляхом відображення такого графіку в особистому кабінеті позичальника. На підтвердження надання кредиту на підставі вказаного договору позивачем було надано платіжне доручення від 16.06.2020 року, з якого встановлено, що ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" здійснило перерахування коштів на картку [PERSON] № [NUMBER] у сумі 30 000 грн (а.с.21). 28 листопада 2018 року ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" уклало з ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» договір факторингу № 28/1118-01 відповідно до якого, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, на умовах визначених цим договором ( а.с.122-128). 28.11.2019 додатковою угодою № 19 строк договору було продовжено до 31.12.2020, при цьому умови договору залишилися без змін (а.с.133). 31.12.2020 між клієнтом і фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді договір факторингу викладено у новій редакції, проте дата укладення його укладення залишено 28.11.2018 (а.с.134-140). 31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року ( а.с. 144). 31.12.2022 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року ( а.с. 145). 31.12.2023 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року ( а.с. 146). Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 100 від 22.09.2020 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» отримало право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 28228,83 грн ( а.с. 119-121). 05.08.2020 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу № 05/0820-01 відповідно до якого, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, на умовах, визначених цим договором. Строк якого закінчується 04 серпня 2021 року (а.с.106-111). 03.08.2021 додатковою угодою № 2 до договору факторингу № 05/0802-01 від 05.08.2020 було продовжено строк дії договору до 31.12.2022 року (а.с.115). 30.12.2022 додатковою угодою № 3 до договору факторингу № 05/0802-01 від 05.08.2020 було продовжено строк дії договору до 30.12.2024 року (а.с. 116). Відповідно до Реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023 року до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 31964,58 грн.( а.с. 103-105). 29.05.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено договір факторингу № 29/05/25-Е відповідно до якого ТОВ «ФК «ЕЙС» відступлено право вимоги до відповідача за кредитним договором (а.с.91-97). Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 29/05/25-Е від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача - [PERSON] на загальну суму 31964,58 грн ( а.с. 88-90). Згідно розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», відповідач має заборгованість у розмірі 28228,83 грн (а.с. 79-81). Згідно наданого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» розрахунку заборгованості, відповідач [PERSON] має заборгованість у розмірі 31964,58 грн, яка складається з: 22988,75 - заборгованість по тілу кредиту, 8975,83 - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (а.с.77-78). Згідно з інформацією, наданою АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" на виконання ухвали суду про витребування доказів, вих. № БТ/Е-10893 від 14.08.2025, надано довідку про рух коштів на карті відповідача за період з 16.06.2020 по 21.06.2020. Картка [NUMBER] емітована на ім`я [PERSON] , номер телефону [NUMBER] знаходиться в анкетних даних клієнта та є його фінансовим номером. Норми права, застосовані судом. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору (п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України). У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Як встановлено судом, 16 червня 2020 року між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" (первісний кредитор) та [PERSON] було укладено кредитний договір № 237629144, за яким кредитодавець - ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" зобов`язується надати позичальнику кредит на суму 30 000 грн на умовах зворотності, строковості, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового ідентифікатора W3Z6Z53J. Згідно умов п. 1.1. за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 30000 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах. Відповідно до п 1.2. договору кредит надається строком на 126 (сто двадцять шість) днів. Відповідно до п. 1.3. договору строк його дії обчислюється з моменту його укладення сторонами та до закінчення строку на який надано кредит, але в будь-якому разі договір діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. Відповідно до 1.4. договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у наступному розмірі - 237,90 відсотків річних від суми кредиту за весь час користування ним, починаючи з першого дня надання суми кредиту позичальнику та до закінчення строку на який видавався кредит. Відповідно до п 1.7. договору проценти за користування кредитом, в розмірі передбаченому в п. 1.4. договору, нараховуються за кожен день користування грошовими коштами, відповідно до суми кредиту, яка фактично знаходиться в користуванні у позичальника. Відповідно до п 1.8. договору у випадку не повернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань позичальника, при цьому проценти за користування кредитом нараховуються від фактичного залишку суми кредиту. Всі нараховані проценти за користування кредитом мають бути сплачені на дату кожного із наступних чергових платежів, при цьому сторони погодили, що кредитодавець, по аналогії з порядком, визначеним в абз. 2 п. 1 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», надає позичальнику оновлений графік платежів шляхом відображення такого графіку в особистому кабінеті позичальника. Тобто, сторонами було погоджені всі істотні умови договору. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.02.2014 року № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 року № 231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення. Згідно вимог ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. З огляду на те, що договір факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладений між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" уклало з ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», який було пролонговано на підставі додаткових угод №19, №26, №27, №31, № 32 до даного договору (строк договору пролонговано до 31 грудня 2024 року) на момент укладання кредитного договору (16 червня 2020 року) був чинним, то відповідно до витягу з Реєстру права вимоги № 100 від 22.09.2020 року ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" передало ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» право вимоги до відповідача [PERSON] , яке в подальшому перейшло від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», відповідно, та від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до позивача. Відповідно до висновків, викладених в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13 «право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». У кредитному договорі № 237629144 від 16 червня 2020 року сторони, діючи відповідно до положень ст. 6, 627 ЦК України, врегулювали відносини щодо сплати процентів за користування кредитом, що передбачено розділом 7 та 8 договору. Відповідачем [PERSON] фактично отримані та використані кредитні кошти у розмірі 30 000 грн., що підтверджується матеріалами справи. В добровільному порядку відповідач отримані у кредит кошти в сумі 30 000 грн. на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» не повернула, а тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь кредитора ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованості у розмірі 31964,58 грн, яка складається з: 22988,75 - заборгованість по тілу кредиту, 8975,83 - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Отже, позовні вимоги ТОВ "ФК "ЕЙС" до [PERSON] щодо стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № 14806 від 11.06.2025 про сплату судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Разом з тим, позивач поніс витрати на правничу допомогу. Згідно з положеннями частин першої-п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При цьому витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 02 червня 2022 року у справі № 15/8/203/20. Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано копію договору № 29/05/25-01 про надання правничої допомоги від 29.05.2025, додаткової Угоди № 25770557776 до Договору про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025, Акт прийому - передачі наданих послуг від 05.06.2025 на суму 7000 грн, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію довіреності (а.с. 68-75). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи викладене вище, з відповідача підлягають стягненню кошти на відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн. В порядку, передбаченому ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: approved