Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування чого посилається на те, що згідно з виконавчим листом, виданим на підставі рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 12.07.2010 у справі № 2-457/2010, з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.06.2010 до досягнення дитиною повноліття. Однак відповідач ухиляється від обов`язку щодо утримання сина, внаслідок чого станом на 01.07.2025 виникла заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 68045,50 грн. В зв`язку з вказаним позивачка звертається до суду та просить стягнути з [PERSON] пеню за прострочення сплати у розмірі одного відсотка суми несплачених платежів за кожен день прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення, але не більше 100% від суми заборгованості, тобто 68045,50 грн, а також понесені витрати на правову допомогу в розмірі 4500,00 грн. Ухвалою судді від 23.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відкрито провадження та призначено у справі судове засідання. Позивачка [PERSON] до судового засідання подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про що\~свідчать рекомендовані\~повідомлення з\~відміткою "адресат\~відсутній за\~вказаною адресою".\~Крім того,\~ [PERSON] повідомлявся про судовий розгляд шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Причин неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи в судовому засіданні у його відсутності не подав, правом на подання відзиву не скористався. Представник третьої особи - Дунаєвецького відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання також не з`явився, пояснення щодо позовної заяви не подав, однак в матеріалах справи наявна заява головного державного виконавця Кісілюка В.Ю., у якій просить розгляд справи проводити у відсутності представника відділу, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Суд ухвалив проводити розгляд справи у відсутності сторін по наявних матеріалах та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 12.07.2010 у справі № 2-457/2010 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.06.2010 до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного рішення судом було видано виконавчий лист, який позивачкою було пред`явлено до примусового виконання до Дунаєвецького відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Встановлено, що аліментні зобов`язання відповідач належним чином не виконує, що підтверджується долученим до позовної заяви \~розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, сформованим державним виконавцем, із якого вбачається, що станом на 01.07.2025 сукупний заборгованості [PERSON] становить\~\~68045,50 грн. Вказана заборгованість станом на день звернення до суду не погашена. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статями 15,16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Положеннями ч. 1 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Згідно з ч. 3 ст. 71 вказаного Закону визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до частини 1 статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100% заборгованості. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Так, із доданого до позовної заяви розрахунку пені за несплату аліментів (в межах позовних вимог) за період з 01.03.2023 по 30.06.2025 вбачається, що загальна сума неустойки (пені) станом на 01.07.2025 становить 272015,00 грн. У відповідності до положень ч. 1 ст. 196 СК України сума пені не може бути більшою, ніж 100% заборгованості по аліментам, в зв`язку з чим сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача не може бути більшою, ніж 68045,50 грн, що становить 100% від суми заборгованості відповідача зі сплати аліментів за період з 01.03.2023 по 30.06.2025. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15.05.2006 передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. При виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення (правова позиція, висловлена у постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 у справі № 6-94цс15). Виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, відсутність вини в простроченні сплати аліментів повинен довести платник аліментів. Відповідач не підтвердив, що прострочення сплати аліментів відбулося з незалежних від нього причин. Таким чином, у суду є всі підстави вважати, що відповідач заборгував позивачу аліменти і одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За таких\~обставин,\~враховуючи, що заявлені позивачкою\~вимоги про\~стягнення пені\~за прострочення\~сплати аліментів\~у визначеному\~нею розмірі\~повністю підтверджується\~матеріалами справи,\~відповідач жодних\~заперечень щодо\~стягнення пені,\~а також\~доказів,\~що заборгованість\~зі сплати\~аліментів виникла\~не з\~його вини,\~не надав, а тому суд доходить висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 68045,50 грн. Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Таким чином, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, позов підлягає задоволенню в повному обсязі, а тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Крім того, на підставі положень ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] слід стягнути понесені останньою та підтверджені договором про надання правової допомоги від 15.07.2025, актом № 15/07 приймання-передачі наданих послуг за вказаним договором та квитанцією про оплату послуг від 15.07.2025, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, в розмірі 4500,00 грн, враховуючи при цьому принципи обґрунтованості, співмірності і пропорційності судових витрат, а також те, що відповідач жодних заперечень щодо вказаного розміру витрат та клопотання про зменшення їх розміру не подав.

Outcome: approved