Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Кульчицького О.С. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дітей [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в сумі\~16\~142,00\~грн.,\~що становить\~половину суми\~від додаткових\~витрат понесених\~позивачем у\~зв`язку з\~лікуванням та\~доглядом дітей,\~відповідно до\~ ст.ст.180,\~185СК України. Позов мотивує тим, що з 14 січня 2012 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 18 травня 2023 року розірвано. У шлюбі в них народилися спільні діти : [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані та проживають з позивачем, перебувають на її утриманні. Згідно судового наказу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15 серпня 2024 року з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання їх двох неповнолітніх дітей\~в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 12.08.2024 року і до досягнення дітьми повноліття. Вказує, що нею були понесені додаткові витрати на утримання дітей на загальну суму 32\~290,00 грн., а саме: -для [PERSON] на стоматологічні послуги; медичні дослідження та консультацію невролога на суму 18\~550 грн. та 2\~470 грн. та 400 грн. відповідно; -для [PERSON] - на стоматологічні послуги та медичні дослідження на суму 8\~400 грн. та 2\~470 грн. відповідно. Відповідач не дбає про матеріальне забезпечення, догляд, лікування дітей та ухиляється від участі в їх утриманні. Позивач матеріально повністю самостійно утримує дітей, що ставить її в невигідне матеріальне становище. Матеріали позову надійшли до Самбірського міськрайонного суду Львівської області 21 січня 2025 року, автоматизованою системою документообігу суду відповідно для розгляду таких було визначено суддю Пташинського І.А. Ухвалою від 10 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду суддею Пташинським І.А. та відкрито провадження у такій, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено у такій судове засідання. 04 березня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача [PERSON] \~адвоката Прокопик І.О., яка діє на підставі ордеру серії ВС №135107 від 28 січня 2025 року.Вказує, що сторона відповідача заперечує проти задоволення позову у повному обсязі, вважає його необґрунтованим та безпідставним. Зазначає, що\~після розірвання шлюбу певний період часу він з позивачем спільно не проживали. Діти в цей час проживали спільно із матір`ю у дідуся. Весь цей період, оскільки колишня дружина не працювала та не отримувала жодних доходів, відповідач надавав їм кошти як у готівковій так і в безготівковій формі. Після смерті батька позивача, приблизно з жовтня 2023 остання разом із дітьми проживала з відповідачем, який є діючим військовослужбовцем і отримує стабільний високий дохід, та вони були на повному його забезпеченні. Не зважаючи на це, позивач подала заяву про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів на дітей. Згідно судового наказу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15 серпня 2024 року з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання їх двох неповнолітніх дітей\~в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 12.08.2024 року і до досягнення дітьми повноліття. Після цього стосунки між сторонами погіршились і вони вирішили більше разом не проживати. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 27.02.2025№75902239 за період із 12.08.2024 по січень 2025 року відповідачем на утримання дітей сплачено 90\~817,92 грн., тобто щомісячно сплачує більше 17\~000 грн., а у листопаді 2024 року ним сплачено більше 24\~000 грн. Аліменти сплачуються автоматично з грошового забезпечення відповідача щомісячно та своєчасно. Окрім аліментів, він додатково надсилав кошти позивачу у безготівковій формі, а також відкрив рахунок на ім`я малолітньої доньки, куди також надсилає кошти, що спростовує твердження позивача про самостійне утримання дітей. Позивач одноосібно приймає будь-які рішення стосовно дітей та не інформує відповідача щодо цього. Аліменти, які стягуються із відповідача на утримання дітей, в рази перевищують розмір прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку, до якого, відповідно до ч.4 ст.3 Закону України «Про прожитковий мінімум», включаються житлово-комунальні, транспортні, побутові послуги, послуги зв`язку, закладів культури, освіти, охорони здоров`я та інші. Вважає, що навіть з урахуванням того факту, що позивач не має жодного джерела доходу, розмір сплачуваних ним аліментів є цілком достатнім для покриття додаткових витрат щомісячно, якщо б такі виникали. Крім того, позивачу достеменно відомо, що відповідачу присвоєно статус учасника бойових дій, відповідно він та його діти користуються певними державними гарантіями їх соціального захисту, зокрема: на оздоровлення та відпочинок дітей учасника бойових дій. Кожен українець має право на безкоштовну медичну допомогу завдяки державній програмі медичних гарантій, яка також передбачає і надання пакету послуг «Стоматологічна допомога доросли та дітям». Також вважає, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт надання стоматологічних послуг дітям, оскільки не містять необхідних реквізитів. Щодо медичних (лабораторних) досліджень для дітей, консультації вузького спеціаліста зазначає, що діти могли б отримати їх безкоштовно, а також позивачем не надано копії направлення сімейного лікаря чи педіатра та їх вимоги чи рекомендації щодо необхідності та доцільності здачі відповідних аналізів та отримання консультації вузького спеціаліста. Оскільки вказані рішення позивач приймала одноособово, не інформувала та не погоджувала таких рішень з батьком, не навела їх необхідність та/чи доцільність, тому вона повинна самостійно нести понесені витрати. Крім того, позивачем не надано жодних доказів, що вона повністю витратила аліменти на дітей, які були нараховані у період із серпня 2024 року та не надала доказів, що оплачувала такі послуги не за рахунок аліментів, та що вона має офіційне джерело доходів. Також слід вирішити питання чи зазначені позивачем витрати як «додаткові витрати на дітей», були викликані особливими обставинами. 01 квітня 2025 року представник позивач адвокат Кульчицький О.С. подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що відзив на позовну заяву є необґрунтованим. Зокрема, вона має дохід від оренди житлового приміщення, яке залишилось їй від померлого батька, в розмірі 250 доларів США, а також має заощадження від продажу спільної з відповідачем квартири в сумі 22\~500 доларів США. Кошти, які батько надсилає на рахунок доньки належать малолітній доньці і використовуються нею самостійно. Вважає інші твердження відповідача безпідставними. Крім того, вона не обмежена у виборі медичного закладу та здійсненні лікування дітей в різних установах, в тому числі без використання пільгової програми батька. 01 квітня 2025 року представник позивач адвокат Кульчицький О.С. подав до судуклопотання про долучення доказів, у якому додатково вказує, що долучені докази не були подані разом із позовом, оскільки стороні позивача не була відома позиція відповідача на момент подання. \~ 15.05.2025 представник відповідача адвокат Прокопик І.О. подала до суду заяву, в які зазначає, що попередні витрати відповідача [PERSON] на правову допомогу за розгляд даної справи в суді першої інстанції становлять 12\~000 грн., а документально підтверджені витрати відповідача на даний час становлять 8\~000 грн. Просить стягнути вказані витрати при прийнятті рішення у справі. 05.06.2025 представник позивач адвокат Кульчицький О.С. подав до суду заперечення на заяву представника відповідача адвоката Прокопик І.О. від 15.05.2025 про стягнення за результатами розгляду справи витрат на правничу допомогу, оскільки вважає зазначену заяву необґрунтованою, а заявлений розмір правової допомоги неспівмірним з обсягом та складністю справи. Позивач [PERSON] в судове засідання 10 жовтня 2025 року не з`явилася, подала 30 вересня 2025 року до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання 10 жовтня 2025 року не з`явився, представник відповідача адвокат Прокопик І.О. подала 10 жовтня 2025 року до суду через систему «Електронний суд» заяву про розгляд справи без участі відповідача та його представника. За таких обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та їх представників. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до наступного висновку. Згідно ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ст. 27 Конвенції про права дитини, батьки або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положення\~статті 8Закону України «Про охорону дитинства»,\~батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов`язок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 18 травня 2023 року розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] змінено прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Під час шлюбу у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , копії яких долучені до матеріалів справи (а. с. 9, 10). Сторонами не заперечується та обставина, що діти проживають разом з позивачем по місцю проживання останньої, а тому, у відповідності до положень ч.1\~ст. 82 ЦПК України,\~вказана обставина доказування не потребує. Із розрахунку заборгованості по аліментах від 27 лютого 2025 року №75902939, наданого державним виконавцем Самбірського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, при примусовому виконанні судового наказу №452/2988/24, виданого Самбірським міськрайонним судом Львівської області 15.08.2024 про : «стягувати із боржника [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх двох неповнолітніх дітей\~в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 12.08.2024 року і до досягнення дітьми повноліття», відомо, що за період з 12.08.2024 по січень 2025 (фактично за 5,5 місяців) загальний розмір сплачених [PERSON] аліментів становить 90\~817,92 грн. Заборгованість по сплаті аліментів відсутня(а.с.88). Згідно посвідчення серії [NUMBER] від 05 квітня 2021 року, виданого управлінням персоналу штабу військової частини [NUMBER] безстроково, [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (п.19 ст.6) (а.с.89). У відповідності до анкети ФОП [PERSON] займається стоматологічною практикою (а.с.13). Згідно актів виконаних робіт складених в майстерні усмішки «SORRIDI» ФОП [PERSON] , пацієнти [PERSON] та [PERSON] : -від 10.06.2024 видалення молочного зуба вартість 300 грн. (а.с.15); -від 18.06.2024 організаційні витрати, фотокомпозитна реставрація на молочний моляр загальна вартість 650 грн. (а.с.17); -від 20.06.2024 анестезія, кофердам, організаційні витрати 30 хв., фотополімерна реставрація (початковий карієс) загальна вартість 1\~000 грн. (а.с.19); -від 26.06.2024 - організаційні витрати 30 хв., фотополімерна реставрація (початковий карієс) загальна вартість 750 грн. (а.с.21); -від 16.07.2024 молочного моляра ЦОЕ - загальна вартість 1 000 грн. (а.с.23); -від 17.07.2024 - організаційні витрати 30 хв., пломбування каналу молочного моляра ЦОЕ - загальна вартість 650 грн. (а.с.25); -від 18.07.2024 - організаційні витрати 30 хв., реставрація на молочний моляр загальна вартість 1 650 грн. (а.с.27); -від 16.08.2024 - організаційні витрати 30 хв., пломбування каналу молочного моляра ЦОЕ, фотокомпозитна реставрація на молочний моляр - загальна вартість 1 450 грн. (а.с.29); -від 15.07.2024 - організаційні витрати 30 хв., фотополімерна реставрація (середній карієс) - загальна вартість 2 350 грн. (а.с.33); -від 17.07.2024 - анестезія, кофердам, організаційні витрати 30 хв., фотополімерна реставрація (глибокий карієс) - загальна вартість 1\~450 грн. (а.с.36); -від 18.07.2024 - анестезія, девітазуюча паста, організаційні витрати 30 хв. - загальна вартість \~400 грн. (а.с.38); -від 22.07.2024 - організаційні витрати 60 хв., первинна ендодонтія 2-канального зуба, фотополімерна реставрація (глибокий карієс) - загальна вартість \~4 200 грн. (а.с.42); Згідно інформації, наявної в документах під назвою «Платіж», завірених печаткою ФОП [PERSON] майстерня усмішки « [INFO] », пацієнти [PERSON] та [PERSON] проводили оплату: -від 10.06.2024 сума 300 грн. готівкою (а.с.14); -від 18.06.2024 сума 650 грн. безготівковий розрахунок (а.с.16); -від 20.06.2024 сума 1 000 грн. готівкою (а.с.18); -від 26.06.2024 сума 750 грн. готівкою (а.с.20); -від 16.07.2024 сума 1 000 грн. готівкою (а.с.22); -від 17.07.2024 сума 650 грн. готівкою (а.с.24); -від 18.07.2024 сума 1 650 грн. готівкою (а.с.26); -від 16.08.2024 сума 1 450 грн. готівкою (а.с.28); -від 15.07.2024 сума 1 000 грн. готівкою (а.с.30); -від 16.07.2024 сума 1 350 грн. готівкою (а.с.31); -від 17.07.2024 сума 1 450 грн. готівкою (а.с.34); -від 18.07.2024 сума 400 грн. готівкою (а.с.37); -від 22.07.2024 сума 3 000 грн. готівкою (а.с.39); -від 23.07.2024 сума 1 200 грн. готівкою (а.с.40). Із актів виконаних робіт складених ФОП [PERSON] №143 від 08.11.2024 та №147 від 21.11.2024, завірених печаткою ФОП Флешар Тетяна Миколаївна, пацієнт [PERSON] , діагноз : гострий карієс поверхневий, гострий карієс середній, гострий карієс, виконано послуг на загальну суму 7\~500 грн. та 3\~600 грн. відповідно (а.с.43, 45). Чеком №417415656 від 21.11.2024 ПриватБанк підтверджується, що для ФОП [PERSON] проведено оплату з кредитної карти в сумі 3\~600 грн. (а.с.44). Згідно чеку №1667 від 21.09.2024 ПриватБанк, для Sinevo проведено оплату з кредитної карти в сумі 2\~470 грн. (а.с.45). Відповідно до замовлення від 21.09.2024, [PERSON] отримала пакет послуг №346.1 (біохімія крові з клінічним аналізом крові + звіт з описом лабораторних показників) та пакет №4.16 (контроль анемії) загальною вартістю 2\~470,00 грн. (а.с.46) Згідно чеку №1668 від 21.09.2024 ПриватБанк, для Sinevo проведено оплату з кредитної карти в сумі 2\~470 грн. (а.с.47). Відповідно до замовлення від 21.09.2024, [PERSON] отримав пакет послуг №346.1 (біохімія крові з клінічним аналізом крові + звіт з описом лабораторних показників) та пакет №4.16 (контроль анемії) загальною вартістю 2\~470,00 грн. (а.с.48). Із рахунку-акту №27077 від 26.11.2024, виданого КНП Львівської обласної ради «Клінічний центр дитячої медицини», відомо, що вартість наданої послуги консультації невролога, становить 400,00 грн. (а.с.49). Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами\~ст. 181 СК України\~передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні в грошовій та (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1\~ст. 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Визначення таких особливих обставин належить до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Відповідно до ч. 2\~ст. 185 СК\~розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, окрім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка перебуває на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку з розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. У пункті 18\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за №3\~суд звернув увагу на те, що стягненню підлягають не тільки фактично зазнані додаткові витрати на утримання дитини, а і передбачувані додаткові витрати, викликані особливими обставинами, тому їх необхідно визначати в твердій грошовій сумі. Суд при розгляді позову виходить з того, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Відповідно до положень\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналіз положень\~ст. 185 СК України\~дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат, а також розмір останніх. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 26 серпня 2020 року у справі № 336/1488/19, провадження №61-19103св19, особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Отже, з аналізу судової практики, яка склалась, до додаткових витрат відносять: а) навчання у спеціалізованому закладі освіти, технікумі, коледжі, при умові погодження з батьком/матір`ю навчального закладу та доведеності існування особливих обставин, які зумовлені необхідністю платного навчання дитини у цьому закладі адже дитині гарантовано державою безоплатне навчання у загальноосвітній школі, б) розвиток здібностей дитини, а саме витрати на гуртки, заняття, які розвивають конкретні здібності дитини, придбання спортінвентарю, музичного інструменту, витрати на участь у змаганнях та конкурсах, витрати на вивчення іноземних мов, підтверджені відповідними нагородами, які одержували діти або характеристиками, в) оздоровлення (санаторно-курортне або відпочинок біля моря або на гірському курорті при умові доведеності, що для покращення стану здоров`я дитини вона потребувала відпочинок та оздоровлення саме там), г) лікування (систематичні витрати, понесені у зв`язку з постійною хворобою дитини, фізичними травмами). Батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на свою дитину, лише при обов`язковій умові, якщо це обумовлено розвитком її здібностей, хворобою тощо. Цей перелік не є вичерпним - сюди входять усі потреби дитини, які не покриваються аліментами на її утримання. Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 грудня 2019 року, справа № 320/383/19 провадження №61-18284св19, доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до cт.2\~Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»\~розрахунковий документ це документ встановленої форми та змісту ( касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ, тощо) що підтверджує факт продажу товарів, надання послуг. Надані суду документи під назвою «Платіж», завірені печаткою ФОП Лопушанська І.О. майстерня усмішки «SORRIDI», про оплату пацієнтами [PERSON] та [PERSON] за надані послуги на загальну суму 15\~850,00 грн. таким вимогам не відповідають, а тому є неналежними та недопустими доказами у справі і до уваги судом не беруться. Щодо витрат на проведення Sinevo аналізів (біохімія крові з клінічним аналізом крові + звіт з описом лабораторних показників + контроль анемії) для [PERSON] і [PERSON] на загальну суму 5\~940,00 грн. (2 х 2470,00 грн.), а також витрат на проведення консультації невролога КНП Львівської обласної ради «Клінічний центр дитячої медицини для [PERSON] вартістю 400,00 грн., позивачем не надано доказів медичного призначення (рецептів, рекомендацій) щодо необхідності проведення таких аналізів дітям або обстеження [PERSON] , а також доказів того, що такі витрати були зумовлені особливими обставинами. Відтак, в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Крім того, як було встановлено судом, діти [PERSON] та [PERSON] отримали стоматологічні послуги в майстерні усмішки «SORRIDI» ФОП [PERSON] та у ФОП [PERSON] , які не відноситься до державної та комунальної форми власності, а також послуги стоматологічної практики надають за кошти. Заявляючи вимоги про стягнення з відповідача половини витрат, понесених на лікування дітей в зазначеній майстерні усмішки « [INFO] » ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] , позивач не надала суду жодного доказу, що таке лікування було узгоджене з відповідачем чи доказів того, що таке лікування рекомендоване лікарем і його неможливо провести\~\~в комунальних чи державних\~лікувальних закладах. Суд вважає, що зазначені витрати не можуть бути віднесені до додаткових витрат, оскільки сплачувати за послуги лікаря у приватних клініках - це бажання матері дітей, так як відповідно до ч.1 та ч.2 ст.49 Конституції України,\~охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. У державних і комунальних закладах охорони здоров`я медична допомога надається безоплатно; існуюча мережа таких закладів не може бути скорочена. Держава сприяє розвиткові лікувальних закладів усіх форм власності. За таких обставин, відсутні підстави вважати, що\~\~витрати на лікування в майстерні усмішки « [INFO] » ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] є додатковими витратами в розумінні\~ст. 185 СК України. Також позивачем не доведено в суді, що коштів, які сплачує відповідач як аліменти на утримання двох дітей і розмір яких є значним (тільки з 12.08.2024 по 01.02.2025 сплачено 90\~817,92 грн.) було недостатньо для покриття половини вказаних в позові додаткових витрат на дітей, які позивач просить стягнути із відповідача. Отже, зазначені позивачем додаткові витрати не є крайньою необхідністю чи обумовлені особливими обставинами в розумінні положень\~статті 185 СК України, а тому в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю та безпідставністю. При цьому суд не приймає до уваги інших тверджень позивача та заперечень відповідача, а також наданих представником відповідача суду доказів : довідку АТ КБ ПриватБанк від 03.03.2025 та виписку по картковому рахунку АТ «Ощадбанк» станом на 02.03.2025, та витребуваних судом за клопотанням представника відповідача доказів, оскільки вони вищевказані висновки суду не спростовують. Суд ухвалюючи рішення також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів сторін), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29). Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Відповідно до\~ст. 10 ЦПК України\~суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, астаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені сторонами у заявах по суті справи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування. У порядку ч.6\~ст.141 ЦПК України, судові витрати покласти на рахунок держави. Розподіл \~інших судових\~витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~а саме : витрат відповідача на професійну правничу допомогу,судом у відповідності до п.3 ч.2\~ст.141\~ЦПК України не вирішувався, оскільки представник відповідача, згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, до закінчення розгляду справиподала досуду заяву (09.06.2025) про те, що для встановлення судом\~остаточного розміру\~понесених відповідачем\~витрат на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом справи, стороною відповідача протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі будуть подані суду відповідні докази.

Outcome: dismissed