Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, зазначивши, що 28.06.2023 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія та номер: [NUMBER] виданий 28 червня 2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1226. Від цього шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія та номер: [NUMBER] , зареєстроване 09 липня 2022 року Коростенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районні Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції( м. Хмельницький), актовий запис №215. 16 вересня 2024 року рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Останнім часом відповідач матеріально позивачу та спільній дитині не допомагає. Це, зокрема, виявляється у тому, що відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дитини відповідно до норм та розмірів встановлених чинним законодавством. Дитина проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач не проживає разом з позивачем та їх спільною дитиною. На сьогодні відповідач, матеріальну допомогу не надає, а тому їх утримання позивачем та відповідачем здійснюється нерівномірно. Таким чином, позивач змушена звернутися до суду, оскільки між нею та відповідачем на момент пред`явлення цього позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дитини. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] від усіх видів заробітку (доходу) відповідача на дитину у розмірі 1/4 частини, однак не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 19.08.2025 року та до досягнення дитини повноліття. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач належним чином повідомлений про судовий розгляд справи. Відзив на позов, інших заяв, заперечень чи клопотань не подав. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу виконання обов`язку утримувати неповнолітніх дітей, який регулюється нормами сімейного законодавства, а саме положеннями\~глави 15 СК України. Сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ), яка проживає та знаходиться на утриманні позивача. Відповідач працездатного віку, інших утриманців не має, про неможливість сплачувати аліменти в зазначеному позивачем розмірі не заявив, доказів такої неможливості не подав. Відповідно до\~ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ч.2\~ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Враховуючи, що відповідач має можливість та зобов`язаний надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини, у добровільному порядку її не надає, заперечень стосовно заявлених вимог не подав, тому позовна вимога позивача щодо стягнення аліментів є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved