Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , також [INFO] помер її батько - [PERSON] . Мати та батько позивача були включені до списку громадян власників сертифікатів, які мають право на земельну частку (пай) КСП «Топориське» Топорищенської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, реформованого в П(ПО) Агрофірму «Топорище» Топорищенської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області. Батько позивача - [PERSON] успадкував дане право після смерті матері позивача - [PERSON] , проте не оформив своїх спадкових прав. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з земельної частки (паю) в землях КСП «Топориське», яка належала йому, а також з земельної частки (паю) в землях КСП «Топориське», яка належала матері позивача [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину після якого прийняв батько позивача [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав. Спадщину після смерті батька позивач прийняла, оскільки була зареєстрована та постійно проживала з ним на день його смерті за однією адресою. Звернувшись до нотаріуса щодо оформлення спадкових прав після смерті батька із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на право на земельну частку (пай), а саме сертифіката на право на земельну частку (пай), виданого на ім`я померлого спадкодавця. Позивач просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , право на 1/3 частину земельної частки (паю), що перебуває у колективній власності КСП «Топориське» Топорищенської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, реформованого в П(ПО) Агрофірму «Топорище» Топорищенської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, розміром 3,91 в умовних кадастрових гектарах, яке належало [PERSON] , який помер [INFO] , та право на 1/3 частину земельної частки (паю), що перебуває у колективній власності КСП «Топориське» Топорищенської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, реформованого в П(ПО) Агрофірму «Топорище» Топорищенської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, розміром 3,91 в умовних кадастрових гектарах, яке належало [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину після смерті якої прийняв [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав. Ухвалою судді Хорошівського районного суду Житомирської області від 08.07.2025 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Згідно з ч. 3, 4\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому\~ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно з матеріалами справи, [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] . Родинні відносини позивача з [PERSON] та [PERSON] підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] та копією рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 18.11.2011 про розірвання шлюбу. Статтею 15\~Цивільного кодексу\~України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі\~ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.\~\~ Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до вимог\~ст. 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Згідно пунктів 1, 4, 5\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~(в редакції 2003 року) цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року і застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.\~\~\~\~\~\~ Відповідно до п.1\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7\~роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами\~ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. Таким чином, оскільки на час смерті спадкодавця: [PERSON] , яка померла [INFO] , діяв Цивільний Кодекс УРСР\~(в редакції 1963 року), то судом при вирішенні даного спору, застосовуються його відповідні положення. Відповідно до\~статті 525 ЦК УРСР\~(в редакції 1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в\~статті 21 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.\~\~ Статтею\~529\~ЦК УРСР передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Статтею 534\~ЦК УРСР\~визначенокожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) дній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців а законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №74541387 від 31.10.2023 року в спадковому реєстрі відсутня інформація про заведення спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Водночас, відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Косинського С.О. № 1215/01-16 від 31.10.2023, згідно довідки виконкому Хорошівської селищної ради Житомирської області від 05.06.2023 року №349 , [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , прийняв спадщину після смерті дружини [PERSON] , [INFO] , що померла [INFO] , але не оформив своїх спадкових прав. Батько позивача - [PERSON] як спадкоємець за законом прийняв спадщину після смерті своєї дружини (матері позивача) [PERSON] , яка померла [INFO] . [INFO] [PERSON] помер, не оформивши своїх спадкових прав після смерті своєї дружини [PERSON] . Відповідно до довідки виконкому Хорошівської селищної ради Житомирської області від 07.12.2023 року №499, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на момент його смерті були зареєстровані та постійно проживали: 1. [PERSON] - [INFO] , дочка; 2. [PERSON] - [INFO] , дочка; 3. [PERSON] - [INFO] , дочка; 4. [PERSON] - [INFO] , внука. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №74541045 від 31.10.2023 року, до майна [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , 12.12.2022 року заведена спадкова справа №109/2022. Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Косинського С.О. № 1215/01-16 від 31.10.2023, після [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що прийняв спадщину після смерті дружини [PERSON] , [INFO] , що померла [INFO] , але не оформив своїх спадкових прав, заведена спадкова справа за 109/2022 (згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 31.11.2023 року за № 74541045), спадкоємці по даній справі за законом в 1/3 частці є: [PERSON] , [INFO] , (реєстраційний номер облікової картки платників податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - [NUMBER] ), яка проживає за адресою: [ADDRESS] ; дочка [PERSON] , [INFO] , (реєстраційний номер облікової картки платників податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - [NUMBER] ), яка проживає за адресою: [ADDRESS] ; дочка [PERSON] , [INFO] , (реєстраційний номер облікової картки платників податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - [NUMBER] ), яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що [PERSON] за свого життя прийняв спадщину після смерті своєї дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , однак не оформив свої спадкових прав. У свою чергу, позивач як спадкоємець за законом прийняла спадщину в 1/3 частці після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №29-6-0.6-1447/2-24 від 12.04.2024 року слідує, що Державний акт на право колективної власності на землю серія ЖТ № 13-16-0001 від 01.12.1995 року виданий КСП «Топориське» с. Топорище Топорищенською сільською Радою народних депутатів Володарсько-Волинського району Житомирської області. Землю передано у колективну власність для сільськогосподарського використання відповідно до рішення Топорищенської сільської Ради народних депутатів від 21.09.1995 року. Згідно Додатку 1 до Державного акту «Список громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства» за № 249 внесено запис щодо [PERSON] с. Топорище. Дані щодо [PERSON] в Списках відсутні. Відповідно до записів у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися Володарсько-Волинською райдержадміністрацією по Топорищенській сільській раді за № 439 вчинено запис щодо реєстрації сертифіката на право на земельну частку (пай) ЖТ № 0068229 гр. [PERSON] . Запис щодо реєстрації сертифіката на право на земельну частку (пай) гр. [PERSON] відсутній. Згідно «Проектно-технічної документації із землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), та складання державних актів, на право власності на земельну ділянку громадянам, із земель реформованого КСП «Топориське» Топорищенської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області» в «Списках громадян членів ППО агрофірми «Топорище» на території Топорищенської сільської ради», затвердженого 15 сесією четвертого скликання Топорищенської сільської ради від 15.09.2004 р. за №100 записано гр. [PERSON] , за № 299 - [PERSON] . Відповідно до Книг «Записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі Володарсько-Волинського району Житомирської області Топорищенської сільської ради» відомості щодо реєстрації та видачі державного акта на право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] та [PERSON] , відсутні. З копії списку громадян-членів ППО агрофірми «Топорище» (реформованого КСП «Топориське»), затвердженого 15 сесією четвертого скликання Топорищенської сільської ради від 15.09.2004 р. слідує, що за №100 наявний запис « [PERSON] , ЖТ №0068229», а також за №299 наявний запис « [PERSON] ». Відтак, [PERSON] та [PERSON] були членами КСП «Топориське». Відповідно до довідки Хорошівської селищної ради №349 від 05.06.2023 року, за №299 у списку громадян власників сертифікатів, які мають право на земельну частку(пай) ППО агрофірми «Топорище» Топорищенської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області рахується за [PERSON] . Сертифікат на право для отримання земельної ділянки у приватну власність не видавався. Також, як слідує з листа Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №29-6-0.6-1447/2-24 від 12.04.2024 року, відповідно до розпорядження голови Володарсько-Волинської районної державної адміністрації від 12.05.2005 року № 172 «Про затвердження акту обстеження сільськогосподарських угідь та показників розрахунку вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах реформованого КСП «Топориське» с.Топорище Топориської сільської ради», яке входить до складу наявної у Відділі №1 «Проектно-технічної документації із землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), та складання державних актів на право власності на земельну ділянку громадянам, із земель реформованого КСП «Топориське» Топорищенської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області», розробленої товариством з обмеженою відповідальністю «Земельні інформаційні системи» в 2005 році, затверджено уточнений розрахунок земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах. Згідно з розрахунком «вартість земельної частки (паю) 10200,88 грн.», з врахуванням коефіцієнта індексації 2,465, розмір земельної частки (паю), що передається у приватну власність, в умовних кадастрових гектарах становить 3,91 га. Приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Косинським С.О. позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті дружини [PERSON] , що померла [INFO] , але не оформив своїх спадкових прав, у зв`язку з тим, що позивачем не було подано відповідних правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцеві. Відповідно до\~ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Статтею 3\~Указу Президента\~України\~«Про\~невідкладні заходи\~щодо\~прискорення\~земельної реформи\~у\~сфері\~сільськогосподарського виробництва» установлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно зі статтями\~22,\~23 ЗК України\~(в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами\~ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Під час вирішення спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин\~Земельного кодексу України,Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно зі\~ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року №899-IV\~право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до\~ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1 першого Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права. Згідно зі ст. 8 Конвенції, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Відсутність належним чином оформлених майнових прав за спадкодавцем, та як наслідок, неможливість їх успадкування має розцінюватися як невиправдане втручання в приватну сферу особи, є порушенням її прав, які потребують захисту в судовому порядку, а тому ефективним способом захисту, який є адекватним змісту порушеного права і не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України), є саме визнання права власності на спірне нерухоме майно за позивачами в порядку спадкування за законом. Згідно зі\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 03.03.2025 року у справі №276/4/25 позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - задоволено та визнано за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , право на 1/3 частину земельної частки (паю), що перебуває у колективній власності КСП «Топориське» Топорищенської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, реформованого в П(ПО) Агрофірму «Топорище» Топорищенської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, розміром 3,91 в умовних кадастрових гектарах, яке належало [PERSON] , який помер [INFO] , та право на 1/3 частину земельної частки (паю), що перебуває у колективній власності КСП «Топориське» Топорищенської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, реформованого в П(ПО) Агрофірму «Топорище» Топорищенської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, розміром 3,91 в умовних кадастрових гектарах, яке належало [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину після смерті якої прийняв [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав. Згідно даного рішення судом встановлено, що за життя [PERSON] , будучи членом реформованого КСП «Топориське» Топорищенської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, реформованого в П(ПО) Агрофірму «Топорище» Топорищенської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, була включена в список громадян-власників сертифікатів на право на земельну частку (пай) в землях КСП «Топориське» Топорищенської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, реформованого в П(ПО) Агрофірму «Топорище» Топорищенської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області. Окрім того, за життя [PERSON] належало право на земельну частку (пай) в землях КСП «Топориське» Топорищенської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, реформованого в П(ПО) Агрофірму «Топорище» Топорищенської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0068229, який у розпорядженні позивача відсутній. Крім того, суд дійшов висновку, що [PERSON] у визначеному законом порядку була включена в список громадян-власників сертифікатів на право на земельну частку (пай) в землях реформованого КСП «Топориське» Топорищенської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області і жодних доказів відсутності її членства в КСП немає. [PERSON] за свого життя прийняв спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , однак не оформив свої спадкових прав. Також, [PERSON] на день його смерті [INFO] належало право на земельну частку (пай) в землях реформованого КСП «Топориське» Топорищенської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області відповідно до сертифікату серії ЖТ №0068229, який у розпорядженні позивача відсутній. За таких обставин суд задовольнив позовні вимоги в повному обсязі. Згідно ст. 82 ч.4 ЦК України, \~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом на підставі досліджених доказів встановлено, що [PERSON] та [PERSON] були членами КСП «Топориське» Топорищенської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області та за життя кожен набули право на земельну частку (пай) в землях вище вказаного КСП, однак не оформили правовстановлюючі документи на землю. Відтак, вказане право на земельну частку (пай) увійшло в спадкову масу та підлягає спадкуванню на загальних підставах. Враховуючи те, що [PERSON] як спадкоємець за законом прийняла спадщину в 1/3 частці після смерті свого батька [PERSON] , який у свою чергу прийняв спадщину після смерті своєї дружини [PERSON] , а відповідачі [PERSON] та [PERSON] (спадкоємці іншої частини спадкового майна) позов визнали, тому, незважаючи на відсутність правовстановлюючих документів (сертифікатів), у позивача виникло право на земельні частки в землях вище вказаного КСП в порядку спадкування, після смерті [PERSON] та [PERSON] . За таких обставин, суд приходить до висновку, що поз відлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved