Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

11.04.2025 судом отримано заяву з доданими до неї матеріалами, поданими представником заявника - адвокатом Солоненком Б.М., про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є батьком дитини - [PERSON] , який народився [INFO] у [PERSON] , [INFO] , та про внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини щодо відомостей про батька. Із змісту заяви та доданих до неї документів вбачається, що [PERSON] проживала в незареєстрованому шлюбі з [PERSON] і [INFO] у них народився син [PERSON] . В актовому записі про народження сина інформацію про батька зазначено на підставі статті 135 Сімейного кодексу України за прізвищем матері - [PERSON] , по батькові - за іменем біологічного батька - [PERSON] . Від народження дитини [PERSON] проявляв до сина батьківську любов та турботу, виховував та доглядав його, забезпечував матеріальні потреби [PERSON] , як дружини, і [PERSON] , як свого сина. У вересні 2023 року [PERSON] був мобілізований на військову службу у Збройні Сили України, а [INFO] загинув внаслідок штурмових дій ворога. За життя [PERSON] не подав заяву про визнання себе батьком [PERSON] , а тому дитина позбавлена можливості оформити пенсію у зв`язку з втратою годувальника і отримати відповідні пільги та виплати від держави. 15.04.2025 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а. с. 54, 55). Ухвалою від 22.05.2025 (а. с. 70, 71) задоволено клопотання представника заявника (а. с. 48 - 50) і в справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу. Цією ж ухвалою провадження у справі зупинено до отримання висновку експерта. 18.09.2025 до суду надійшов висновок експерта № СЕ-19/102-25/12096-БД від 02.09.2025 (а. с. 104 - 120). Ухвалою від 22.09.2025 провадження у справі поновлено (а. с. 122, 123). Заінтересована особа [INFO] був належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду (а. с. 129); в судове засідання його представник не з`явився, про причини неявки суд не повідомив; заяву про відкладення розгляду справи не подав. Заінтересована особа Могилів-Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подав до суду заяву від 27.09.2025 № 371-28.13-130а, у якій не заперечує проти її задоволення і просить розглянути справу без участі його представника (а. с. 131). Заінтересовані особи [PERSON] і [PERSON] подали до суду заяви від 20.10.2025 (а. с. 136, 137), у яких не заперечують проти встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки їх син [PERSON] дійсно є батьком [PERSON] , [INFO] . На підставі ч. 3 ст. 211, п. 1 ч. 3 ст. 223, ч. 3 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України (у тексті - ЦПК України) судом ухвалено про розгляд справи за відсутності заінтересованих осіб. У судовому засіданні [PERSON] підтримала заяву з підстав, викладених у ній. Суду пояснила, що у незареєстрованому шлюбі з [PERSON] у них [INFO] народилася дитина. Оскільки після її народження [PERSON] поїхав працювати у м. Київ, то за його згодою, з метою недопущення порушення законодавчо встановленого строку для державної реєстрації дитини, вона зареєструвала сина [PERSON] за своїм прізвищем, а по батькові - за іменем [PERSON] - [PERSON] . Представник заявника - адвокат Солоненко Б.М. в судовому засіданні заяву [PERSON] підтримав та просив її задовольнити з мотивів, викладених у ній. Свідки [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] дали суду показання, з яких вбачається, що перший чоловік [PERSON] [PERSON] помер. У шлюбі в них [INFO] народився син [PERSON] . [PERSON] почав проживати однією сім`єю, вести спільне господарство і мати спільний побут з [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] ще до народження останнього. Протягом свого життя він виховував і матеріально забезпечував зазначених осіб. Свідки повідомили суд, що [PERSON] їм особисто казав, що [PERSON] є його рідним сином. Розглянувши справу, дослідивши та оцінивши наявні у ній докази, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, з урахуванням такого. Судом встановлено, що [INFO] внаслідок штурмових дій противника в районі населеного пункту с. Григорівка Бахмутського району Донецької області, під час захисту Батьківщини загинув [PERSON] , [INFO] (а. с. 21 - 23). Поясненнями в судовому засіданні заявника, свідків та спільними фото підтверджується, що з 2007 року [PERSON] постійно проживала разом з [PERSON] як дружина і чоловік без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 18). Відповідно до ч. 2 ст. 125 Сімейного кодексу України (у тексті - СК України), якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відомості про батька [PERSON] зазначені відповідно до ч. 1. ст. 135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану (а. с. 19, 20), а саме за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини - за її вказівкою. В актовий запис про народження внесено дані про батька дитини - [PERSON] . Тобто по батькові дитини, які внесено до актового запису про народження, співпадають з іменем загиблого [PERSON] . Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу, згідно з якою позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Тобто передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. У пунктах 7, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 89 ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У постанові від 16.05.2018 у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у такій категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved