Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-16 00:00:00

У червні 2025 року ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] укладено\~\~\~\~\~\~\~\~угоду\~\~\~\~\~\~\~\~№\~\~ 200520901\~\~\~\~\~\~\~\~щодо\~\~\~\~\~\~\~\~кредитування. Відповідно до умов Кредитного договору (на умовах повернення, платності, строковості) ПАТ «Банк Михайлівський» надав відповідачу у користування кредитні кошти в розмірі 12446,70 грн, з встановленим строком користування з 04 травня 2016 року по 04 листопада 2017 року, а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений строк, та сплатити відсотки за користування коштами. 20 липня 2020 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладений договір про відступлення прав вимоги № 7_БМ від 20 липня 2020 року, відповідно до умов якого ПАТ «Банк Михайлівський» передав ТОВ «Діджи фінанс» право грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за договором, укладеним з відповідачем. Таким чином, ПАТ «Банк Михайлівський», правонаступником якого є позивач, свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах договору, в той же час відповідач порушив умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом у загальному розмірі 53274,69 грн, яка складається з: суми заборгованості - 34005,01 грн, суми інфляційних втрат - 16206,43 грн, суми 3% річних - 3063,25 грн. Оскільки відповідач у добровільному порядку наявну у нього заборгованість за вказаним кредитним договором не погашає, то просив поновити строк позовної давності для подання позову, стягнути з нього на свою користь заборгованість за зазначеним договором в розмірі 53274,69 грн та судові витрати. У зв`язку з зазначеним, ТОВ «Діджи Фінанс» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість у загальному розмірі 53274,69 грн та судові витрати. Ухвалою Ніжинського міськрайонного\~суду Чернігівської\~області від 04 липня 2025 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 18 серпня 2025 року витребувано письмові докази з банківської установи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглядати за відсутності представника на підставі наявних у справі доказів та не заперечує проти винесення заочного рішення. 04.08.2025 від представника\~відповідача адвоката Андрущака С.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив в позові відмовити у повному обсязі, оскільки усі твердження позивача є надуманими, та бездоказовими та такими, що rрунтуються виключно на припущеннях, суб`єктивних міркувань позивача, та не доведені документально, позивач не надав суду докази про повідомлення відповідача про заміну кредитора, надані позивачем електронні копії до позовної заяви не можуть бути достовірними доказами укладення кредитного договору, позивачем не надано жодного доказу щодо отримання відповідачем коштів у кредит. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Судом установлено, що 04 травня 2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 200520901, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 12446,70 грн, строком до 04 листопада 2017 року (а.с. зворотна сторона 67-68, зворотна сторона 70, т.2). 20 липня 2020 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладений договір про відступлення прав вимоги № 7_БМ від 20 липня 2020 року, відповідно до умов якого ПАТ «Банк Михайлівський» передав ТОВ «Діджи фінанс» право грошової вимоги за кредитними договорами (а.с. зворотна сторона 78-80, т.2). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 7_БМ від 20 липня 2020 року, ТОВ «Діджи фінанс» передано право вимоги до [PERSON] за договором № 200520901 від 04 травня 2016 року на суму 34005,01 грн., в тому числі 11667,44 грн - тіло кредиту, 22337,57 грн - відсотки (а.с. 73-74, т.2). Згідно із розрахунком позивача, за період з 11.03.2022 по 11.03.2025 інфляційні втрати склали 16206,43 грн, 3% річних 3063,25 грн (а.с. зворотна сторона 66-67, т.2). Відповідно до постанови Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 в справі № 910/11298/16, якою рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 у справі № 910/11298/16 скасовано в частині немайнових вимог, з ухваленням нового рішення про задоволення позову ТОВ «Діджи Фінанс» у цій частині. Застосовано наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, а саме: зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2. Визнано відсутніми у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2 до цього договору та актах прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2 до зазначеного договору факторингу. Визнано недійсним договір факторингу від 20.05.2016 №1, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор». Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 № 1 і № 2. Визнано відсутніми у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог до нього від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2, актах прийому-передачі від 20.05.2016 до зазначеного договору факторингу № 1 і № 2, та в договорі факторингу від 20.05.2016 № 1 та додатках до нього (а.с. 48-63, т.2). В матеріалах справи міститься постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №66483131, в якому приватним виконавцем Пиць А.А. постановлено виконавче провадження з примусового виконання наказу №910/11298/16, виданого Господарським судом міста Києва 12.07.2021 року закінчити (а.с.64, т.2). Позивачем надані виписки ПАТ «Банк Михайлівський» з 23.05.2016 по 27.07.2020 по особовим рахункам [PERSON] (а.с. зворотна сторона 6, т.1-45, т.2). Відповідно до\~частин першої,\~другої\~ 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). У частині першій\~статті 1055 ЦК України\~передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом частини другої\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей\~524,\~533 - 535\~і\~625 ЦК України\~грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Судове рішення про стягнення таких коштів є рішенням про примусове виконання обов`язку в натурі, тобто підтверджує грошове зобов`язання, зокрема те, що виникло у боржника у зв`язку із завданням ним шкоди потерпілому (кредитору). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга\~статті 625 ЦК України). У постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі №334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 16.09.2020 у справі №200/5647/18 та від 28.10.2020 у справі №760/7792/14-ц. Частиною 1\~ст. 1077 ЦК України\~визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з пунктами 1 і 2 ч. 1 ст.\~512\~ЦК\~України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), правонаступництва. За змістом ст.\~514\~ЦК\~України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.\~517\~ЦК\~України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина 1); боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (частина 2). Приписами ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Факт набуття позивачем на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020 права вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ "Банк Михайлівський", підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі № 910/11298/16, відповідно до якої ТОВ «Діджи Фінанс» визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами відступленими згідно Договору № 7_БМ від 20.07.2020. Як стверджує позивач, кредитний портфель придбано з електронного аукціону Національної електронної біржі, протокол №UAEA-2020-06-09-000032-b від 15.06.2020 - то інформація про відступлення права вимоги міститься в публічному доступі на сайтах https://zakupivli.pro/auctions/ua-ea2020-06-09-000032-b (посилання на аукціон) та https://torgi.fg.gov.ua/216108 (посилання на паспорт активу на сайті ФГВФО). Додаток 1 до Договору (реєстру відступлених прав вимоги за Договором про відступлення прав вимоги від 20.07.2020 року № 7_БМ) містить відомості щодо 109538 кредитних договорів, укладених із ПАТ «Банк Михайлівський», у якому відображена інформація про фізичних осіб, надання інформації щодо яких суперечить Закону України «Про інформацію», тому до позовної заяви додано витяг з реєстру щодо відповідачки [PERSON] .. Отже, у справі доведено факт відступлення прав вимоги до відповідача від ПАТ «Банк Михайлівський» до позивача ТОВ «Діджи Фінанс». Разом з тим, суд вважає, що позивачем не доведено належними доказами наявність та розмір заборгованості [PERSON] як перед ПАТ «Банк Михайлівський» станом на 20.07.2020, так і перед новим кредитором ТОВ «Діджи Фінанс» за вказаним кредитним договором. З урахуванням висновку Верховного Суду від 30.11.2022 у справі №334/3056/15 саме кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, тобто надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Як вбачається із матеріалів справи, на підтвердження розміру заборгованості позивач надав виписку по особових рахунках [PERSON] , у якій відображені дані за період з 23.05.2016 по 27.07.2020, а не з часу укладення кредитного договору 04.05.2016, а тому з`ясувати суму наданого кредиту, дату початку строку кредитування неможливо. Крім того, у виписках зазначені номери рахунків, які не відповідають рахунку вказаному в угоді № [NUMBER] від 04.05.2016 щодо кредитування, укладеній між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] .. Доказів того, що вказані у виписці рахунки належать саме відповідачці та відкриті на виконання саме кредитного договору №200520901 від 04.05.2016, матеріали справи не містять. Таким чином, надана позивачем виписка по особовому рахунку не підтверджує надання кредитних коштів відповідачці у заявленому позивачем розмірі. Крім того, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, зокрема, первинних документів (касово-бухгалтерських документів), на підтвердження перерахування відповідачу кредитних коштів за кредитним договорами. Суд дослідивши та проаналізувавши докази у справі,

Outcome: dismissed