Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

14 липня 2025 року адвокат Щукіна Наталія Олегівна (надалі також - представник позивача, адвокат Щукіна Н.О.) звернулась в інтересах позивачки [PERSON] (надалі також позивачка, [PERSON] ) до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до Новосанжарської селищної ради (надалі також відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Новосанжарська державна нотаріальна контора (надалі також третя особа), в якій просила визначити [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 18 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 14). Ухвалою суду від 11 серпня 2025 року задоволено клопотання представника позивачки про витребування доказів, витребувано у Новосанжарської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] (а.с. 29-30). Ухвалою суду від 15 вересня 2025 року Новосанжарський районний суд Полтавської області закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті (а.с. 46-47). Аргументи учасників справи В обґрунтування позовних вимог представником позивачки зазначено, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно - житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є спадкоємицею за заповітом після померлої [PERSON] . У червні 2025 року позивачка звернулась до Новосанжарської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак їй відмовлено у прийнятті заяви у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, представником позивача зазначено, що починаючи з 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України у державі введено воєнний стан, який триває і до цього часу. З 24 лютого 2022 року майже щоденно відбуваються обстріли, внаслідок чого у період з 2022 року по 2023 рік призупинялася робота окремих державних установ, суттєво ускладнилося транспортне сполучення, зупинялася робота державних реєстрів, в тому числі й нотаріальних, а також існувала реальна загроза життю і здоров`ю громадян, пов`язана з артилерійськими обстрілами. Позивачка вимушена була займатися забезпеченням особистої безпеки. В умовах воєнного стану позивачка була позбавлена можливості звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, до того ж вимушена була шукати собі безпечне місце проживання, щоб зберегти своє життя, а тому зазначені обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача при поданні заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . У зв`язку з вищевикладеним [PERSON] звернулась до суду з відповідною позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У судове засідання позивачка не з`явилась, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлена належним чином (а.с. 56), клопотань про відкладення судового засідання не надсилала, про причини неявки не повідомляла. Представник позивачки у судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі у порядку письмового провадження (а.с. 57). Новосанжарська селищна рада у судове засідання не забезпечила явку свого уповноважено представника, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлена належним чином (а.с. 53), клопотань про відкладення судового засідання не надсилала, про причини неявки не повідомляла. Відзиву на позов від відповідача до суду не надходило. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Новосанжарська державна нотаріальна контора, у судове засідання не забезпечила явку свого уповноваженого представника, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлена належним чином (а.с. 54), клопотань про відкладення судового засідання не надсилала, про причини неявки не повідомляла. 23 вересня 2025 року від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори (а.с. 55). Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, судове засідання проведено за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що [INFO] у с. Мала Перещепина, Полтавський район, Полтавська область у віці 94 роки померла [PERSON] , 1928 року народження, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 4). Відповідно до заповіту від 21 травня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 98 [PERSON] на випадок смерті зробила розпорядження, відповідно до якого: усе її майно, що належить і буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалося, а також все те, на що вона за законом буде мати право, заповідала [PERSON] , [INFO] , що проживає в с. Мала Перещепина Новосанжарського району Полтавської області (а.с. 5). Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, [PERSON] померла [INFO] , у віці 94 років, заявником зазначена [PERSON] (а.с. 38-39). Отже, позивачці, достовірно було відомо про факт смерті заповідача. Судом встановлено, що 20 січня 2024 року Кобеляцькою державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу, номер у спадковому реєстрі 7/2024, після померлої [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 75503303 (а.с. 42). Крім цього, встановлено, що за номером у спадковому реєстрі 64320149, зареєстрований заповіт за номером в реєстрі 98, посвідчений Малоперещепинською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 21 травня 2019 року, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 75503286 від 20 січня 2024 року (а.с. 41). Зі змісту позовної заяви вбачається, що у червні 2025 року [PERSON] звернулась до Новосанжарської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , але їй було відмовлено у прийнятті заяви у зв`язку із пропущення шестимісячного строку для прийняття спадщини. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , представник позивачки вказувала на те, що позивачка була позбавлена можливості вчинити відповідні дії у зв`язку із введенням на території України воєнного стану через збройну агресію російської федерації. Надаючи оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного. Норми права, які підлягають застосуванню Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно зі статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У частині першій статті 1269 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (частина друга статті 1269 ЦК України). Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними причинами є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на час вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1 ) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі№ 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22. Висновки щодо правозастосування Як встановлено судом, спадкодавець [PERSON] померла [INFO] . У частині першій статті 1270 ЦК України вказано, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2022 року № 209 «Деякі питання державної реєстрації в умовах воєнного стану та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164» вказану постанову («Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану») доповнено, зокрема, пунктом 3 про те, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. Пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 був змінений постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року № 719, де вказано, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 виключено на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09 травня 2023 року № 469. Оскільки [PERSON] померла [INFO] , то з урахуванням змін в законодавстві стосовно обрахунку строку на прийняття спадщини (в тому числі зупинення перебігу цього строку) [PERSON] мала звернутися із заявою про прийняття спадщини до 28 травня 2023 року (шість місяців з 28 липня 2022 року + чотири місяці), а звернулась лише у червні 2025 року. Стосовно впливу запровадженого воєнного стану в Україні як підстави пропуску строку на прийняття спадщини з поважних причин, суд зазначає таке. Судом встановлено, що [PERSON] проживає у с. Мала Перещепина, Полтавський (Новосанжарський) район, Полтавська область. Наказом Міністерства розвитку громад та територій від 28.02.2025 № 376 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі - Перелік). Із зазначеного Переліку не вбачається, що на території населених пунктів Полтавського району велись активні бойові, така територія не входить до території можливих бойових дій, не є окупованою територією. Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5 від 22.02.2012, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини, або будь-яким нотаріусом незалежно від місця відкриття спадщини у випадках, встановлених абзацами першим, третім, четвертим пункту 21 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, на підставі поданої (або такої, що надійшла засобами поштового зв`язку або технічними засобами електронних комунікацій) першою заяви (вимоги кредиторів), що свідчить про волевиявлення щодо спадкового та/або спільного майна. Згідно з підпунктами 3.3-3.5 пункту 3 глави 10 розділу ІІ Порядку № 296/5 заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу в письмовій формі. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка, яка скріплюється підписом нотаріуса. У разі надходження засобами поштового зв`язку заяви, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, або заяви, підписаної кваліфікованим електронним підписом або удосконаленим електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису спадкоємця, яка надійшла технічними засобами електронних комунікацій, нотаріус приймає таку заяву, заводить спадкову справу, а спадкоємцю повідомляє про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса. Тобто, [PERSON] мала можливість подати заяву про прийняття спадщини (особисто або за допомогою поштового зв`язку) до будь-якого нотаріуса на території України, в тому числі й до нотаріуса на території Новосанжарської ОТГ, проте в період з 28 липня 2022 року до 28 травня 2023 року не вчиняла дій щодо прийняття спадщини. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 333/1912/23. Попри війну в Україні на підконтрольній їй території, в тому числі й у Полтавській області, з 24 лютого 2022 року продовжують діяти всі державні органи та інші органи, яким делеговані функції державних органів, в тому числі державні та приватні нотаріуси. Посилання позивача на існування воєнного стану як на самостійну підставу для поважності причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є безпідставним. Жодних аргументів про те, яким саме чином військовий стан перешкоджав позивачці звернутись до нотаріуса із зазначеною заявою, окрім описаних загальних формулювань, остання не навела. Слід зазначити, що й посилання на загрозу життю і здоров`ю громадян, пов`язану із артилерійськими обстрілами, теж є необґрунтованим, оскільки Новосанжарська ОТГ обстрілам артилерією не піддавалась. Поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивачки при поданні заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , позивачкою не наведено. Отже, суд доходить висновку, що [PERSON] не наведено непереборних обставин, які перешкоджали б їй як самостійно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за місцем її відкриття, так і надіслати заяву про прийняття спадщини поштою на адресу нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок № 296/5). З огляду на викладене, суд зазначає про відсутність підстав для визначення позивачці додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] . Отже, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Розподіл судових витрат Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, підстави для вирішення питання щодо розподілу судового збору відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed