Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати припиненими трудові відносини між позивачем [PERSON] та відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «ПВП» Східземлеустрій» з 06.10.2025 у зв`язку зі звільненням за власним бажанням, на підставі ст. 38 КзПП та покласти на відповідача судові витрати. Позов обґрунтований тим, що позивач з 01.06.2012 був обраний директором ТОВ «ПВП «СХІДЗЕМЛЕУСТРІЙ». Згідно Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014року № 1669-VII, Наказу Мінреінтеграції від 22.12.2022р. №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» територія м. Мар`їнка вважається тимчасово окупованою Російською Федерацією. Виробничі потужності підприємства незаконно захоплені, Товариство не здійснює фінансово-господарську діяльність, найманих працівників не має (крім директора), як наслідок, позивач втратив матеріальну (економічну) та будь яку іншу зацікавленість у перебуванні на посаді директора в ТОВ «ПВП «СХІДЗЕМЛЕУСТРІЙ», та бажає змінити місце роботи й сферу діяльності. Оскільки місце розташування товариства знаходиться на тимчасово окупованій території, позивач вимушений звертатися за захистом своїх прав до суду. Позивач в судове засідання не з`явився. Представник відповідача в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. Протоколом Загальних зборів ТОВ «ПВП «СХІДЗЕМЛЕУСТРІЙ» був обраний директором ТОВ «ПВП «СХІДЗЕМЛЕУСТРІЙ» (Код ЄДРПОУ 31964370, місцезнаходження: 85600 Донецька обл. Мар`їнський р-н м. Мар`їнка, проспект Ворошилова, буд. 14) з 01.06.2012 року [PERSON] . Даних про звільнення позивача з ТОВ «ПВП «СХІДЗЕМЛЕУСТРІЙ» вказані документи не містять. Згідно ч.1 ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності. Згідно ч. 1 ст. 21 Кодексу законів про працю України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є. зокрема, розірвання трудового договору з ініціативи працівника. Працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до закладу освіти; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. (ч. 1 ст. 38 КЗпП України) Особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності в Україні, а також осіб, які працюють за трудовим договором, укладеним з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", визначаються Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Так, згідно ст. 4 даного Закону у зв`язку з веденням бойових дій у районах, в яких розташоване підприємство, установа, організація, та існування загрози для життя і здоров`я працівника він може розірвати трудовий договір за власною ініціативою у строк, зазначений у його заяві (крім випадків примусового залучення до суспільно корисних робіт в умовах воєнного стану, залучення до виконання робіт на об`єктах критичної інфраструктури). Відповідно наказу від 28.02.2025 року № 376 Міністерства розвитку громад та територій України, Мар`їнська міська\~територіальна громада (місце укладення трудового договору та місце роботи) внесена до Переліку тимчасово окуповані Російською Федерацією території України. Згідно ч. 3 ст. 7 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» кожна із сторін трудового договору зобов`язана постійно (у тому числі під час призупинення дії трудового договору) забезпечувати можливість комунікації з нею та невідкладно (у строк не більше 10 календарних днів) інформувати іншу сторону трудового договору про зміну своїх контактних даних, зокрема адреси місцезнаходження (місця проживання), адреси електронної пошти (за наявності), номерів телефону тощо. Виконання цього обов`язку забезпечується: роботодавцем - шляхом внесення відповідних змін до відомостей про нього, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; роботодавцем - фізичною особою, яка не є підприємцем, - шляхом надсилання інформації на адресу місцезнаходження (місця проживання), адресу електронної пошти та/або за номером телефону працівника; працівником - шляхом надсилання інформації на адресу місцезнаходження роботодавця або адресу електронної пошти роботодавця, зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. У разі відсутності у працівника можливості надіслати інформацію засобами поштового зв`язку та/або технічними засобами електронних комунікацій роботодавець може бути повідомлений з використанням засобів телефонного зв`язку шляхом надсилання текстового повідомлення на офіційний номер телефону роботодавця. При цьому, у разі якщо одна із сторін трудового договору не виконує вимогу, передбачену частиною третьою цієї статті, здійснення іншою стороною трудового договору комунікації за останніми відомими їй адресою місцезнаходження (місця проживання), адресою електронної пошти або номером телефону вважається належним виконанням такою стороною вимоги щодо повідомлення іншої сторони трудового договору. У разі відсутності поштового зв`язку та/або технічних засобів електронних комунікацій за останніми відомими контактними даними визначена законодавством вимога щодо повідомлення такої сторони про виникнення та/або припинення трудових прав та обов`язків та/або про припинення/розірвання трудового договору не застосовується. Позивач реалізував своє право на звільнення у встановлений законом спосіб. Виходячи з\~викладеного,\~суд дійшов\~висновку,\~що позов\~є обґрунтованим\~та підлягає\~задоволенню.

Outcome: approved