Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», в особі представника Романенка М.Е., звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №725987 від 11.10.2021 у розмірі 84390,59 грн. Позов мотивовано тим, що 11.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №725987, за яким остання отримала кредит у розмірі 35500 грн на умовах, передбачених договором. 28 серпня 2023 року ТОВ «Слон кредит» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги за вказаним кредитним договором, згідно умов договору факторингу №2808-23. Унаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, за ним утворилась заборгованість у розмірі 84390,59 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 34576,10 грн.; заборгованість за відсотками 49814,49 грн; заборгованість за комісійними винагородами 0 грн.; заборгованість за пенею 0грн. Посилаючись на вказані обставини ТОВ «Діджи Фінанс» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №725987 від 11.10.2021 року у розмірі 84390,59 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 08.08.2024 провадження по справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Відповідач у судові засідання повторно не з`явився. Про дату, час і місце слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання. Причини неявки відповідача суду невідомі. Крім того, відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, інших заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило. Судові повістки, які направлялися судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача, повернулися до суду без вручення із зазначенням у довідці про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». За правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, заяву представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення, положення ч. 4 ст. 223 та ст. 280 ЦПК України, суд здійснив заочний розгляд справи на підставі наявних у ній даних та доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 11.10.2021 між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №725987, за умовами якого Товариство надає споживачу кредит в сумі 44375 грн строком користування 1096 днів з кінцевим терміном повернення 11.10.2024. За п. 1.5 Договору процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить за перший день користування кредитом (включно) -25% в день (9125 % річних), за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85 % річних. Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування у розмірі 35500 гривень на поточний рахунок споживача та у розмірі 8875 грн. на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом (п.2.1 Договору). Окрім цього, 11.10.2021 відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту, в якому погоджено основні умови кредитування. З платіжної інструкції №1081 від 11.10.2021 вбачається, що ТОВ «Слон Кредит» перераховано відповідачу [PERSON] 35500 грн. 28 серпня 2023 року між ТОВ «Діджи фінанс» та ТОВ «Слон кредит» укладено договір факторингу № 2808-23, за яким клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до витягу з Додатку до вказаного договору ТОВ «Діджи фінанс» набуло право вимоги до [PERSON] за Договором про надання споживчого кредиту №725987 від 11.10.2021 на суму 84390,59 грн. Згідно з розрахунком заборгованості станом на 28.09.2023 за [PERSON] обліковується заборгованість у розмірі 84390,59 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 34576,10 грн; заборгованість за відсотками 49814,49 грн. Відповідно до статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів\~України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Зважаючи,\~що сторонами\~було погоджено\~істотні умови\~договору,\~на виконання\~якого [PERSON] отримано кредитні кошти, які своєчасно повернуто не було, що призвело до утворення заборгованості, суд вважає, що наявні підстави для стягнення заборгованості у судовому порядку. Згідно з розрахунком заборгованості станом на 28.09.2023 за [PERSON] обліковується заборгованість у розмірі 84390,59 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 34576,10 грн; заборгованість за відсотками 49814,49 грн. Вказаний розрахунок відповідачем не спростовано, доказів належного виконання зобов`язань суду не надано. З урахуванням конкретних обставин даної справи, суд вважає, що позивачем доведено розмір існуючої заборгованості за кредитом, оскільки в ході розгляду справи було встановлено обставини погодження між сторонами всіх істотних умов кредитного договору. Також, суд вважає, що ТОВ «Діджи Фінанс» у встановленому законом порядку набуло права вимог до відповідача, оскільки договір факторингу не визнаний недійсним у встановленому порядку, тобто презумпція правомірності правочину, передбачена статтею 204 ЦК України, не спростована. Отже, укладений між фінансовою установою та позивачем договір факторингу є належним доказом переходу прав вимог до боржника за кредитним договором. Враховуючи вищевикладене, позов ТОВ «Діджи Фінанс» підлягає задоволенню. Щодо витрат на правничу допомогу, то суд керується таким. Представник позивача просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 6000 грн. Статтею 133 ЦПК України\~передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат, їхню пропорційність до предмета спору, а також виходить з критеріїв їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Отже, суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved