Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог представник позивачки посилається на те, що сторони з 2006 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Під час спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя сторін не склалося та з 2014 року кожен з них живе своїми інтересами, сім`я припинила своє існування, спільного бюджету та побуту не мають. Дитина залишилася проживати з позивачкою. Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 22 травня 2023 року з [PERSON] вирішено стягувати в користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення дитиною повноліття. Станом на день подачі позову [PERSON] , [INFO] є повнолітнім, однак продовжує навчання у Кременецькій обласній гуманітарно-педагогічній академії ім.Тараса Шевченка на І курсі, форма навчання заочна, за кошти фізичних та юридичних осіб. Термін закінчення навчання 30 червня 2028 року. \~ \~ \~ \~Позивачка на даний час ніде не працює, натомість, відповідач працевлаштований, має задовільний стан здоров`я та інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, а тому вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на період навчання [PERSON] в Кременецькій обласній гуманітарно-педагогічній академії ім.Тараса Шевченка, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Позивачка [PERSON] ,\~представник позивачки\~ [PERSON] в судове засідання не з`явились, хоча про день, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, однак від представника позивачки до суду надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнав. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 22 травня 2023 року з нього було стягнуто в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини та до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість по сплаті аліментів в нього відсутня. На даний час [PERSON] досягнув повноліття однак продовжує навчатися. При цьому, відповідач посилався на пункт 200 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, якою роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потребу у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Позов про стягнення аліментів за період навчання повиненвідповідати наступним вимогам: доведення необхідності надання допомоги на період навчання, розмір необхідної допомоги, докази, що особа планує стягувати такі грошові кошти саме на витрати пов`язані з навчанням (це пов`язано з тим, що батьки звільнені від обов`язку брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що не пов`язані з його навчанням). Зазначає, що позивачкою не долучено доказів на підтвердження вищевказаних вимог, а лише вказано про те, що їхній повнолітній син продовжує навчання на заочній формі навчання за кошти фізичних та юридичних осіб. Щодо твердження позивачки стосовно його задовільного стану здоров`я та відсутності інших неповнолітніх дітей на утриманні, зазначив, що попри те, що неповнолітніх дітей в нього немає на утриманні, однак матеріально забезпечує свого сина [PERSON] , [INFO] , який з 01 вересня 2023 року навчається на денній формі навчання факультету інженерії машин, споруд та технологій ФМТ Тернопільського НТУ ім.Івана Пулюя, з яким фактично проживає за однією адресою. Зазначив, що має незадовільний, хворобливий стан здоров`я, тривалий час хворіє гіпертонічною хворобою ІІ ст., виразковою хворобою шлунка, в зв`язку з чим перебуває на дієтичному харчуванні. Також, лікує грижі шийного відділу хребта, періодично проходить обстеження та стаціонарне лікування, що є для нього фінансово затратно та призводить до використання кредитних коштів. Окрім того, позивачка не зверталась до нього з приводу жодних питань щодо надання їй матеріальної допомоги. Також, йому відомо, що [PERSON] працевлаштована, син [PERSON] , навчаючись на заочній формі навчання теж працює та отримує дохід. Намагання домовитись із сином щодо сплати йому необхідних коштів самостійно результатів не принесли, оскільки син від спілкування відмовляється, не визнає його як батька, при зустрічах поводиться агресивно, що спричинено негативним ставленням до нього позивачки. Вважає позовні вимоги позивачки необґрунтованими та просить при визначенні розміру аліментів враховувати також обов`язок матері по утриманню дитини на період її навчання в навчальному закладі. Відповідач [PERSON] додатково подав до суду письмове пояснення, в якому зазначив, що проти задоволення позовних вимог щодо нього заперечує, оскільки його син [PERSON] не потребує матеріальної допомоги, необхідної для його утримання, так як неофіційно працює продавцем консультантом побутової техніки та електротехніки в магазині ТехноЛюкс в м.Ланівці Кременецького району Тернопільської області та отримує дохід не менший мінімальної заробітної плати. Зазначене дозволяє йому самостійно покривати значну частину своїх витрат, пов`язаних з навчанням та повсякденним життям, а тому, син не знаходиться у скрутному матеріальному становищі та не потребує додаткового утримання від нього. Також, [PERSON] є власником транспортного засобу ЗАЗ TF699P, 2007 року випуску та надає послуги таксі, без відповідної ліцензії для перевезення пасажирів, такі послуги надає декілька разів на день кожного дня та його орієнтовний дохід становить 2000 грн в день. Утримання автомобіля потребує значних фінансових затрат, що свідчить про його можливість себе самостійно забезпечувати. Окрім того, зазначає, що позивачка не довела обставин, які б свідчили про реальну потребу сина у матеріальній допомозі на період навчання, необхідністю придбання навчальної літератури, комп`ютера чи іншого закладу освіти, вартістю харчування. Третя особа\~-\~ [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходив із наступного. Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16 лютого 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Лановецького районного управління юстиції Тернопільської області. Згідно довідки №543/24, виданої 13 листопада 2024 року деканом Кременецької обласної гуманітарно-педагогічної академії ім.Тараса Шевченка, [PERSON] в 2024 році вступив до Кременецької обласної гуманітарно-педагогічної академії ім.Тараса Шевченка і навчається на І курсі (рівень вищої освіти перший (бакалаврський)) факультету фізичного виховання, біології та психології спеціальності 014 Середня освіта (Фізична культура). Освітньо-професійна програма Середня освіта (Фізична культура). Туристична робота в закладах освіти. Форма навчання заочна, за кошти фізичних та юридичних осіб. Термін закінчення навчання 30 червня 2028 року. Згідно копії довідки №374/10-05 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої Лановецькою міською радою Кременецького району Тернопільської області 20 січня 2025 року, за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 22 травня 2023 року, вирішено змінити розмір аліментів, стягуваних з [PERSON] на підставі рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 20 квітня 2017 року по справі №602/882/16-ц в розмірі 1/5 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановити новий розмір аліментів та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видівйого заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягувати щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Згідно копії свідоцтва про народження № [NUMBER] , виданого 28 листопада 2000 року народження Бережанською сільською радою Лановецького району, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії Довідки №65, виданої 05 березня 2025 року деканом ФМТ Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя, [PERSON] дійсно є студентом другого курсу денної форми здобуття освіти (платна форма) факультету інженерії машин, споруд та технологій ФМТ Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя. Поступив на навчання з 01 вересня 2023 року, закінчує навчання 30 червня 2027 року. Згідно Акта депутата Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області від 11 лютого 2025 року, складеного в присутності та зі слів сусідів, [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою [ADDRESS] без реєстрації, в житловому будинку, який належить [PERSON] . Відповідно до копії Договору відновлювальної кредитної лінії №94 від 14 травня 2024 року, між Кредитною спілкою «КРЕДИТ-ФОС» та [PERSON] укладено Договір відновлювальної кредитної лінії, відповідно до умов якого кредитодавець надав відповідачу кредит у формі відновлювальної кредитної лінії з лімітом у сумі 35000.00 грн на умовах встановлених цим договором зі сплатою 45 відсотків річних за користування кредитом. Згідно копії виписки АТ КБ «Приват Банк» від 24 березня 2025 року, по картці/рахунку належному [PERSON] за договором SAMDNWFC00022617182 від 16 грудня 2015 року за період 01 січня 2025 року 24 березня 2025 року, кредитний ліміт відповідача за вказаним договором становить 25000.00 грн, баланс на початок періоду -3939.17 грн, баланс на кінець періоду -23796.74 грн. Як вбачається з консультаційного висновку спеціаліста Науково-практичного медичного центру «Салютем» від 15 листопада 2023 року, [PERSON] встановлено діагноз: Правобічна брахіалгія. Як вбачається з консультаційного висновку спеціаліста Науково-практичного медичного центру «Салютем» від 02 квітня 2024 року, [PERSON] встановлено діагноз: Грижі шийного відділу хребта. Проведено: Метамерно-рецепторну рефлексотерапію. Згідно виписки №925 з медичної карти стаціонарного хворого, виданої 04 березня 2024 року КНП «Лановецька міська лікарня», [PERSON] поступив на стаціонар 26 лютого 2024 року, вибув 04 березня 2024 року, повний діагноз: Хронічна в/г правобічна люмбоішалгія мязево-тонічна ф-ма, з стійким помірно вираженим больовим с-ом, статодинамічними порушеннями. ІХС. Кардіосклероз в поєднанні з метаболічною кардіоміопатією. Порушення ритму по типу синусової тахікардії. Гіпертонічна хвороба ІІ ст., 2 ст. СН І ст. Згідно виписки №550 з медичної карти стаціонарного хворого, виданої 21 березня 2024 року КНП «Лановецька міська лікарня», [PERSON] поступив на стаціонар 05 березня 2024 року, вибув 21 березня 2024 року, діагноз: Компресія нервових корінців та сплетінь при інших дорсопатіях. Згідно долучених до матеріалів справи копій висновків магнітно-резонансної томографії, [PERSON] було проведено 03 березня 2015 року та 17 жовтня 2023 року магнітно-резонансну томографію голови. Відповідно до копії висновку комп`ютерної томографії, 30 жовтня 2023 року [PERSON] було проведено комп`ютерну томограму шийного відділу хребта (нативно). Згідно копії відповіді №31/34/2АЗ-27 від 30 травня 2025 року Територіального сервісного центру №6143 Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Хмельницькій, тернопільській та Чернівецькій областях (філія ГСЦ МВС) (РСЦ ГСЦ МВС в Хмельницькій, Тернопільській та Чернівецькій областях) на адвокатський запит, згідно даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів за [PERSON] , [INFO] , [ADDRESS] , зареєстровано автомобіль ЗАЗ TF699Р, 2007 року випуску, об`єм двигуна 1386 см.куб., дата реєстрації 03 квітня 2025 року. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] має на утриманні сина [PERSON] , [INFO] , що навчається на денній платній формі навчання, з яким відповідач фактично проживає за однією адресою; має незадовільний стан здоров`я, що підтверджується долученими копіями медичних заключень лікарів та має відкриту кредитну лінію. Позивачкою не надано доказів на підтвердження того, що син [PERSON] дійсно потребує матеріальної допомоги саме у зв`язку з навчанням у Кременецькій обласній гуманітарно-педагогічній академії ім.Тараса Шевченка (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників тощо), який є повнолітнім, навчається на заочній формі навчання та має можливість бути працевлаштованим та отримувати самостійний дохід, внаслідок чого забезпечувати свої матеріальні потреби, в тому числі витрати пов`язані з навчанням, самостійно. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 199 Сімейного кодексу України\~(далі-\~СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються\~главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,\~200,\~201\~цього\~Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1)досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2)продовження ними навчання; 3)\~існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей). Згідно зі\~статтею 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до\~статті 182 СК України\~в редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання. Згідно зі\~статтею 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачкою не доведено існування всіх юридичних фактів, які у своїй сукупності надають право стягувати аліменти на підставі\~статті 199 СК України, що є її процесуальним обов`язком, не надала будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у неї потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням (понесення витрат на харчування, проїзду, проживання, придбання підручників тощо). Аналогічна правова позиція викладена у Постанові ВС від 20 травня 2020 року в справі № 635/1139/17, провадження №61-350св17. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Згідно зі\~ст. 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1\~ст. 89 ЦПК України). Згідно з п. 1-3 ч. 1\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позову представника позивачки [PERSON] [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст.121,141,180,182,183,185,191,199, 200, 201\~СК України та

Outcome: dismissed