Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом та повідомив, що його мати [PERSON] та [PERSON] 14 листопада 1999 року відсвяткували весілля, однак шлюб офіційно не зареєстрували, оскільки [PERSON] не мав прописки за місцем проживання, а питання реєстрації шлюбу відклали. Позивач зазначає, що [PERSON] та [PERSON] спільно проживали, разом працювали. 22 травня 2000 року народився позивач, але оскільки шлюб між батьками не був зареєстрований, тому у свідоцтві про народження батько був вказаний за заявою матері. Через чотири роки батьки припинили сімейні відносини та роз`їхалися. Батько створив нову сім`ю та з ними майже не спілкувався, хоча вони продовжували спілкуватися з його сестрою та її донькою. У листопаді 2024 року [PERSON] почав писати та телефонувати матері, повідомив, що він перебуває на службі в ЗСУ та з квітня 2022 року на передовій, пережив багато критичний ситуацій, шкодує за втрачені роки та планував звернутися до нотаріуса та оформити заяву про визнання батьківства, а також особисте розпорядження на випадок загибелі. 25 грудня 2024 року він встиг лише оформити особисте розпорядження на випадок загибелі про виплату одноразові допомоги, яким розпорядився провести виплату у випадку його загибелі його доньці від офіційного шлюбу та позивачу. 31 грудня 2024 року під час виконання бойового завдання [PERSON] зник безвісті. Надалі з`явилася інформація, що він перебуває в полоні. Вказує, що за таких обставин він позбавлений можливості у позасудовому порядку довести, що [PERSON] є його батьком, а тому і звернувся до суду з позовом та просив визнати, що [PERSON] є його батьком. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду в загальному позовному провадженні. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 липня 2025 року ( без винесення окремого процесуального документа із занесенням до протоколу судового засідання) повернута заява [PERSON] про залучення її як третьої особи як не підписана та до участі в справі залучені як треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: [PERSON] , [INFO] . Третя особа [PERSON] подала свої пояснення у формі відзиву та вказує, що їй невідомо, чому її чоловік за 25 років не зміг вирішити спірне питання, а наразі [PERSON] є особою, яка зникла безвісті. [INFO] як третя особа в справі своїм правом на надання пояснень не скористався. 22 серпня 2025 року відповідач [PERSON] подав заяву про визнання позову. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 жовтня 2025 року було закрите підготовче провадження. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити. При цьому вказувала, що позивач наразі перебуває на службі в ЗСУ. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що під час обміну військовополоненими 23 липня 2025 року був звільнений з полону, позовні вимоги визнав, підтвердив обставини, викладені позивачем та просив встановити, що він є батьком позивача, який зараз проходить військову службу. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені в порядку визначеному чинним законодавством. Третя особа [PERSON] подала заяву та просила розгляду справи провести у її відсутність, не заперечувала щодо визнання батьківства. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що [PERSON] народився [INFO] в м. Вінниці (копія Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09 червня 2000 року та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 24 травня 2025 року № 00051408411). Як слідує зі зазначеного свідоцтва про народження позивача та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян його матір`ю є [PERSON] , запис про батька [PERSON] внесений на підставі заяви матері. [PERSON] 25 грудня 2024 року, будучи військовослужбовцем ЗСУ, зробив особисте розпорядження на випадок загибелі (смерті) про виплату одноразової грошової допомоги, засвідчене приватним нотаріусом Синельніковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко М. Г., яким розпорядився виплатити одноразову грошову допомогу у разі його загибелі: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що [PERSON] є його батьком, вони спільно проживали з його матір`ю, відсвядкували своє весілля, вели спільне господарство та спільно виховували сина (позивача по справі) до досягнення ним 4 років. Відповідач [PERSON] позов визнав та підтверджує вказані позивачем обставини. Відповідно до\~п.1-3\~роз`яснень постанови\~Пленуму Верховного\~Суду України\~від 15.05.2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства стягнення\~аліментів»,\~вказано,\~що за\~загальним правилом\~дії законів\~та інших\~нормативно-правових\~актів у\~часі (ч.\~1\~ст.\~58\~Конституції України)\~норми Сімейного\~кодексу України\~застосовуються до\~сімейних відносин,\~які виникли\~після набрання\~ним чинності,\~тобто не\~раніше 1\~січня 2004\~року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обов`язки визначаються на підставах, передбачених СК. При розгляді справ названих категорій суди мають ураховувати, що відповідно до п. 2 розд. VII "Прикінцеві положення" СК норми законодавства, які регулювали шлюбно-сімейні правовідносини, втратили чинність із 1 січня 2004 р., за винятком норм розд. V "Акти громадянського стану" Кодексу про шлюб та сім`ю України, які зберігають чинність у частині, що не суперечить СК, до прийняття спеціального закону. Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Зважаючи, що позивач народилася в 2000 році, тому до спірних відносин підлягає застосуванню ст.53 КпШС України. Згідно ст. 53 КпШС України, підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Судом установлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , визнає, що він є батьком [PERSON] , [INFO] . Суд приймає\~визнання відповідачем\~позову,\~оскільки це\~не суперечить\~закону та таке визнання не порушує права, свободи чи інтересів інших осіб, іншого судом не встановлено. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтересів інших осіб (не відповідачів), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved