Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-16 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом, у якому вказали, що [INFO] померла їх баба [PERSON] . \~ \~ \~ \~У шестимісячний термін вони звернулися до Баришівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] за правом представлення замість їхнього батька [PERSON] , який помер [INFO] , тобто до смерті своєї матері. До складу спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] входить частка житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані по [ADDRESS] . Крім них спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] немає. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку, розташованих по [ADDRESS] нотаріусом було відмовлено в зв`язку з тим, що на день смерті спадкодавець [PERSON] не оформила та не зареєструвала належним чином право власності на житловий будинок, як окремий об`єкт з цілою часткою права власності, а в частці земельної ділянки взагалі невизначена частка померлої [PERSON] 18.03.2024 року Баришівським районним судом Київської області у цивільній справі №355/1223/23 було винесено рішення, згідно якого було розділено спільне часткове майно в натурі. Виділено [PERSON] 2/10 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, [PERSON] виділено 2/10 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, [PERSON] виділено 1/10 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд в [ADDRESS] та закріплено у власність: приміщення №2-1 (площею 12,70 кв.м) приміщення 2-2(площею 22,00 кв.м) літню кухню (літ.Д), погріб (літ.Д) хвіртка (№1) 1/2 огорожі (№3), колодязь (літ.К), як окремий житловий будинок в цілому з цілою часткою права власності. Виділено та закріплено у власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 5/10 частин ділянки площею 0,2500 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд (кадастровий номер 3220285301:05:017:0015), що знаходиться в [ADDRESS] . Однак за життя [PERSON] право власності за рішенням Баришівського районного суду Київської області на вищезазначене майно не було зареєстровано. В зв`язку з зазначеними обставинами нотаріусом було рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на майно. Свої частки на житловий будинок та земельну ділянку згідно рішення Баришівського районного суду від 18.03.2024 року вони зареєструвати не мають змоги в зв`язку з тим, що частка в будинку не відповідає частці земельної ділянки. У зв`язку з цим просять визнати за кожною з них право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 34,7 кв. м. розташований по [ADDRESS] ; право власності на 1/2 частку кожній земельної ділянки загальною площею 0,1250 га розташовану по [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в порядку спадкування за правом представлення після смерті баби [PERSON] . В судове засідання позивачі та її представник за ордером адвокат Куценко Н.В. не з`явилися, про дату слухання справи повідомлені належним чином, адвокат надала заяву, у якій просить розглядати справу за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача Баришівської селищної ради до суду не з`явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, від представника відповідача надійшла заява, у якій вони позовні вимоги визнають, просять розглядати справу без участі їхнього представника. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з вищевикладеним, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON] і [PERSON] , виходячи з наступного. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.07.2024 року, [INFO] у с. Перемога Баришівського району Київської області померла [PERSON] . За життя померла заповіт не залишила. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді частки житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані по [ADDRESS] , право власності померлої на спадкове майно підтверджується рішенням Баришівського районного суду Київської області у цивільній справі №355/1223/23, постановленого за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про розподіл спільного часткового майна в натурі, за зустрічним позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про розподіл часткового майна в натурі. Вказаним рішенням суду [PERSON] виділено 1/10 частину житлового будинку та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] виділено і закріплено у власність 5/10 частин земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер 3220285301:05:017:0015), що знаходиться в [ADDRESS] . З копії спадкової справи №168/2024, заведеної до майна [PERSON] , померлої [INFO] , вбачається, що заяву про прийняття спадщини подали онуки спадкодавця за правом представлення [PERSON] та [PERSON] . Постановою від 01.04.2025 року №417/02-31 державного нотаріуса Баришівської державної нотаріальної контори позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з тим, що на день смерті спадкодавець [PERSON] не оформила та не зареєструвала належним чином право власності на житловий будинок як окремий об`єкт з цілою часткою права власності, а в частці земельної ділянки взагалі не визначена частка померлої [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням або невчиненням нею процесуальних дій. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Пунктом 23 Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни №7від 30травня 2008року «Про судову практику у справах про спадкування»\~передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК). Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1266 ЦК України \~онуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Враховуючи, що батько позивачів [PERSON] , син померлої [INFO] [PERSON] , помер [INFO] , позивачі є спадкоємцями за правом представлення. Відповідно до ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в наслідок його смерті. Так згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до\~ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України\~у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна\~(жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці приватної власності,\~право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від попереднього власника таких об`єктів до набувача таких об`єктів, без зміни її цільового призначення. Відповідно з переходом частки у будинку у праві спільної власності набувач набуває і частку власності земельної діляники (зміни відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо єдиної правової долі земельної ділянки та розміщеного на ній об`єкта нерухомості" 2 лютого 2021 року № 1174-IX). Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права, яке полягає у необхідності встановлення фактичної обставини і надання їй правового значення у зв`язку з невідповідністю право встановлюваних документів. Враховуючи вищевикладене, той факт, що позовні вимоги підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, визнані відповідачем, відповідають вимогам закону, вони підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно положень ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved