Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулося до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 31360,79 грн., мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 30.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір № 344395-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «Бізпозика» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 12000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 0,865875 процентів за кожен день користування Кредитом. ТОВ «Бізпозика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 12000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] . У зв`язку з невиконанням відповідачкою своїх зобов`язань, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідачки заборгованість: за Кредитним договором № 344395-КС-001 від 30.06.2021 в сумі 31360,79 грн та судові витрати в сумі 2422,40 грн. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.08.2025 справу передана на розгляд за підсудністю до Черкаського районного суду Черкаської області. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження від 19.09.2025 відповідачці був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Про розгляд даної справи відповідачка повідомлялася належним чином, у встановлений законом порядок. Відповідачка у визначений судом термін відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 30.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] були підписані оферта та акцепт на укладання договору про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі. Відповідно до оферти та акцепту ТОВ «Бізнес Позика» запропонувало, а [PERSON] погодилася укласти договір про надання кредиту. Оферта, акцепт, а також текст договору містять умови надання кредиту у розділі 1, а саме: загальний розмір кредиту 12000 грн., строк кредиту 24 тижні, термін дії договору до 15.12.2021, процентна ставку за кредитом у вигляді 0,86587500 відсотків, фіксована; комісія за надання кредиту становить 1800 грн. Сторонами в розділі 3 Договору кредиту погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів. Згідно з платіжною інструкцією позивач переховував на користь [PERSON] згідно з вищевказаним кредитним договором суму в розмірі 12000 грн. на платіжну картку № [NUMBER] . З розрахунку заборгованості за договором № 344395-КС-001 від 30.06.2021, укладеним між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] вбачається, що станом на 07.08.2025 заборгованість відповідача становить 31360,79 грн., яка складається з наступного: 12000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 17560,79 грн. - заборгованість за простроченими процентами, 1800 грн. - заборгованість за комісією. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування`до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, відповідачка не надала, в тому числі не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості. На підставі вказаного та

Outcome: approved