Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

У березні 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» в особі представника Гордєєвої О.В. звернулося до суду з позовною заявою, сформованою в підсистемі «Електронний суд», про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 29.07.2019 року у розмірі 59792,25 грн. та судового збору у розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву № б/н від 29.07.2019 року та приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. На підставі цієї заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку № [NUMBER] строком дії 06/23, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який вподальшому збільшився до 48970,00 грн. Відповідач після отримання картки здійснив дії щодо її активації, користувався карткою та отримував кредитні кошти з власної ініціативи, про що свідчить виписка по рахунку. Подалі в процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 42,0 % річних. 06.10.2021 року відповідачем власноруч на планшеті підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 №151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноруч підпису в банківській системі України». На час підписання заяви відповідач мав заборгованість за відсотками в розмірі 10829,82 грн. Відповідач зобов`язався сплачувати кредитні кошти, але взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 29.01.2025 року має заборгованість у розмірі 59792,25 грн., з яких: заборгованість за тілом кредита 48962,43 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 10829,82 грн. Позивачем до позовної заяви долучене клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 25.03.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено проводити у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився повторно, повідомлявся про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128-131 ЦПК України, відзив на позов не надав. У зв`язку із зазначеним та на підставі вимог ст. 279, 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву № б/н від 29.07.2019 року та приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. На підставі цієї заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку № [NUMBER] строком дії 06/23, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який вподальшому збільшився до 48970,00 грн., тип кредитної картки «Універсальна»; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією. Відповідач після отримання картки здійснив дії щодо її активації, користувався карткою та отримував кредитні кошти з власної ініціативи, про що свідчить виписка по рахунку. В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 42 ,0 % річних, протии якої відповідач не заперечував та частково погашав заборгованість, що свідчить про його обізнаність з умовами кредитування. Починаючи з 08.02.2023 року відсотки нараховувались відповідно до підписаної відповідачем заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно п.1.3. у розмірі 42,0 % та за погодженою ставкою, банком нараховано відсотків у розмірі 10829,82 грн. Позивачем у березні 2022 року була скасована відсоткова ставка, а з 01.04. 2022 року відсоткова ставка поступово повернута до погодженого розміру. 06.10.2021 року відповідачем власноруч на планшеті підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 №151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноруч підпису в банківській системі України». На час підписання заяви відповідач мав заборгованість за відсотками в розмірі 10829,82 грн. Відповідач зобов`язався сплачувати кредитні кошти, але взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 29.01.2025 року має заборгованість у розмірі 59792,25 грн., з яких: заборгованість за тілом кредита 48962,43 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 10829,82 грн. Зазначене підтверджується наданою позивачем випискою за кредитним договором за період 29.07.2019 до 04.02.2025, яка є первинним документом та належним доказом утвореної заборгованості. Як вбачається з вказаної виписки за кредитним договором [PERSON] користувався кредитними коштами й після спливу строку наданої йому кредитної картки № №5168755445438019, поповнюючи картковий рахунок 23.08.2023 року та 09.04.2024 року, і залишок заборгованості на 09.04.2024 складає 59792,25 грн. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Таким чином, надана позивачем виписка по картковому рахунку [PERSON] , яка свідчить про тривалий час користування ним наданим кредитом, є належним доказом щодо наявності заборгованості за тілом кредиту та процентами. Посилання в позовній заяві на те, що розмір заборгованості по кредиту відповідача в сумі 59792,25 грн. складений позивачем станом на 29.01.2025 року, не є порушенням вимог закону та умов кредитного договору, оскільки зазначена сума заборгованості виникла станом ще на 09.04.2024 року ( на останній день користування відповідачем кредитним лімітом). Зазначене підтверджується банківською випискою по картковому рахунку [PERSON] та узгоджується з наданим позивачем розрахунку заборгованості. Суд погоджується з такими розрахунками позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.ст.1048-1050 ЦК України, підтверджуються наданими доказами та не спростовані відповідачем, який не надав доказів щодо погашення ним кредиту та свого контррозрахунку заборгованості по кредиту. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цій справі - АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Як зазначено вище, [PERSON] був ознайомлений із запропонованими йому умовами кредитування та погодився з ними, підписавши ці умови. У зв`язку із зазначеним позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню в заявленному розмірі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати в розмірі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 11.02.2025.

Outcome: approved