Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

До суду з позовом звернулося товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог ТОВ ««ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» зазначає, що 11.07.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладений кредитний договір №810812670 від 11.07.2021 року. В порушення норм закону та умов договору [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим має заборгованість у розмірі 49370,18 гривень, що складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 13900,60 гривень, заборгованість по несплаченим за відсотків за користування кредитом 35469,58 гривень. 28.11.2018 року ТОВ "Манівео швидка\~фінансова допомога" та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу №28/1118-01, термін якого неодноразово продовжувався додатковими угодами, згідно умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за умовами Кредитного договору №810812670. 23.02.2024 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Онлайн Фінанс» уклали Договір факторингу №23/0220-01відповідно до умов якого клієнт відступив фактору права вимоги за укладеним кредитним договором згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. 29.05.2025 року ТОВ «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу №29/05/25-Е, згідно умов якого, позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за умовами Кредитного договору. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ ««ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором №810812670 від 11.07.2021 року в розмірі 49370,18 гривень та судові витрати. Представник позивача повідомлений у встановленому законом порядку про час, дату та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, проте зазначив клопотання в позовні заяві про те, що просить розглянути справу без його участі, позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином. Відповідач Майдебура Н.В., ознайомившись з позовом ТОВ ««ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» про стягнення заборгованості за кредитним и договорами, вважає, що позов задоволенню підлягає частково, нею було подано заяву про часткове визнання позову ТОВ ««ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» про стягнення заборгованості за договором №810812670 від 11.07.2021 року. Ознайомившись із відзивом на позовну заяву ТОВ ««ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» вважає заперечення представника Відповідача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з таких підстав. За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що 11.07.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладений кредитний договір №810812670 від 11.07.2021 року. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір [PERSON] підписала за допомогою одноразового ідентифікатора MNV5G38R. Тобто, саме [PERSON] ініціювала укладення Кредитного договору, оформивши Заявку на сайті Первісного кредитора, підписавши Кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт Первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету Кредитний договір між Відповідачем та Первісним кредитором не був би укладений. Згідно умов Кредитного договору, Первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував [PERSON] , шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 14000 гривень 11.07.2021 на її банківську карту № [NUMBER] , яку [PERSON] вказала у Заявці при укладенні Кредитного договору. 11.07.2021 року ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" здійснило переказ коштів згідно договору №810812670\~від 11.07.2021\~року безготівковим зарахуванням на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Всупереч умов Договору №810812670\~від 11.07.2021\~ року відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, що створило заборгованість у розмірі 49370,18\~ грн., яка складається з наступного: 13900,60 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 35469,58 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Дана сума підтверджується випискою з особового рахунку на період 29.05.2025-05.06.2025 року. Відповідно до частин 1, 2\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною 1\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України\~встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. 28.11.2018 року ТОВ "Манівео швидка\~фінансова допомога" та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу №28/1118-01, термін якого неодноразово продовжувався додатковими угодами, згідно умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за умовами Кредитного договору №810812670. 23.02.2024 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Онлайн Фінанс» уклали Договір факторингу №23/0220-01відповідно до умов якого клієнт відступив фактору права вимоги за укладеним кредитним договором згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. 29.05.2025 року ТОВ «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу №29/05/25-Е, згідно умов якого, позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за умовами Кредитного договору. Відповідно до пункту 1 частини 1\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За частиною 1 статті\~1077, частиною 3 статті\~1079 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Згідно зі статтею\~514, частиною 1 статті\~516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином,\~внаслідок укладення\~декількох договорів\~факторингу до\~ТОВ «ФІНАНСОВА\~КОМПАНІЯ «ЕЙС»\~перейшли всі\~права первісного\~кредитора у\~зобов`язаннях\~за кредитним\~договором №810812670\~від 11.07.2021\~року.\~На підставі\~викладеного,\~оскільки відповідач\~належним чином\~не виконав\~своїх зобов`язань\~за кредитним\~договором №810812670\~від 11.07.2021\~ року, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивача кредитну заборгованість у сумі 49370,18 гривень. Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне. Статтею 141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.3\~ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує, крім інших обставин, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи та чи є розмір таких витрат обґрунтованим. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» в позові заявлено, що судові витрати позивача на правничу допомогу складають 7000,00 грн. На підтвердження понесених витрат у справі, суду надано: копію акту прийому-передачі наданих послуг (даний акт є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025, копію Додаткової Угоди № 25770713994 від 30.05.2025 до Договору про надання правничої допомоги №29/05/25-01 від 29.05.2025, копію договору про надання правничої допомоги №29/05/25-01 від 29.05.2025 року. Оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката, суд виходить з наступного. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі\~ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи, що дана цивільна справа не є справою значної складності, відповідно до ст.19 ЦПК України\~відноситься до малозначних справ, які розглядаються у спрощеному позовному провадженні, об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є незначним, суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу у загальній сумі 7000 грн. є завищеним і неспівмірним із предметом даного позову, в зв`язку з чим наявні підстави для застосування положень ч. 5 ст.137 ЦПК України\~щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 4000 грн, які підлягають стягненню з відповідача. Суд вважає, що відповідно до вимог ст. 4 Закону України Про судовий збір, ст. ст. 141 ЦПК України судовий збір у сумі 2422,40 гривні підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved