Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Барського районного суду Вінницької області з даним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 18.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богомоловою\~Д.І. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №\~1302, про звернення стягнення з неї, [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором 16746 від 07.03.2019, укладеним з ТОВ «ФК «Кредіплюс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 09-012020 від 09.01.2020 є ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованості у розмірі 38986,93 грн. Загальна сума стягнення 39636,93 грн. На підставі оскаржуваного виконавчого напису, приватним виконавцем Клименком Р.В., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61839986 від 15.04.2020. 17.05.2024 приватним виконавцем Клименком Р.В., винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження, якою у виконавчому провадженні №\~61839986 замінено вибулого стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на правонаступника ТОВ «Дебт Форс». З викладено слідує, що відносно зобов`язання позивачки було укладено декілька договорів факторингу про жоден з яких її належним чином сповіщено не було, що є порушенням вимог чинного законодавства України. Вважає, що виконавчий напис № 1302 від 18.03.2020 вчинено приватним нотаріусом Київського міського\~нотаріального округу\~Богомоловою Д.І.\~з грубим\~порушенням порядку\~вчинення виконавчих\~написів нотаріусами,\~і,\~як наслідок,\~неправомірне провадження\~щодо виконання\~вказаного виконавчого\~напису про\~звернення стягнення\~заборгованості у\~безспірному порядку. Зазначила, що виконавчий напис вчинений на підставі кредитного договору, який не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника. Оскільки кредитна заборгованість не є безспірною, оспорюваний виконавчий напис був вчинений з порушенням чинного законодавства України, позивач змушена звертатись до суду з даним позовом. Просила визнати виконавчий напис про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором 16746 від 07.03.2019 у розмірі 38986,93 грн, загальна сума стягнення 39636,93 грн, який був вчинений 18.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богомоловою Д.І. та зареєстрований в реєстрі за № 1302, таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 08.09.2025 було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу було надано п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження. Копію ухвали про відкриття провадження з копією позовної заяви та додатків відповідач отримав 16.09.2025, що підтверджується даними довідки про доставку електронного листа. 25.09.2025 до суду надійшов відзив на позовну заявку, відповідно до якого представник відповідача ТОВ «Дебт Форс» просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, оскільки стягувачем були надані належні та допустимі докази безспірності заборгованості, а виконавчий напис вчинений нотаріусом відповідно до чинного законодавства. Крім того, до відзиву додано клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, у якому представник відповідача просить відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу, оскільки до позовної заяви не долучено належних та допустимих документів, які б підтверджували оплату правничої допомоги, у тому числі документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату у сумі 9000 грн. 30.09.2025 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якій він зазначив, що кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Вчиняючи 18.03.2020 виконавчий напис № 1302, приватний нотаріус Богомолова Д.І. неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №\~826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 № 23. Вважає, що доводи відповідача щодо зменшення розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу базуються виключно на його суб`єктивній думці про складність виконаної адвокатом роботи. Оскільки жодних доказів, які свідчили б про неспівмірність, нерозумність, нереальність понесених витрат на професійну правничу допомогу та/або неналежне оформлення документів, відповідачем не наведено, вважає, що за результатами розгляду справи витрати позивача на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі. Як на підставу зменшення суми витрат позивачки на правничу допомогу адвоката відповідач посилається на розмір середньої заробітної плати в Україні, який відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії, що не відповідає вимогам положень ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, а тому не заслуговують на увагу. Законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом гонорару, а також не встановлено форму такого документа. Адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. Зазначене узгоджується з висновками, викладеними у Постанові Верховного Суду від 16.04.2020 у справі №\~727/4597/19. Вважає, що витрати позивача на правову допомогу, понесені у зв`язку із розглядом справи, підтверджені сукупністю доказів, які відповідають вимогам статей 78-81 ЦПК України, розмір витрат на правову допомогу відповідає вимогам ст. 137 ЦПК України, а тому такі витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача за результатами розгляду справи судом. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Богомолова Д.І. у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про його дату, час та місце. Правом на подання до суду пояснень стосовно спору не скористалася. Ураховуючи викладене вище та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи відзив відповідача, відповідь на відзив представника позивача, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Відповідно до даних виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Богомолової Д.І., 18.03.2020 на підставі ст. 87-91 Закону України "Про нотаріат", пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Богомолова Д.І. вчинила виконавчий напис нотаріуса №\~1302, відповідно до якого запропоновано стягнути з боржника [PERSON] на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" заборгованість за кредитним договором 16746 від 07.03.2019. Строк платежу\~за цим\~кредитним договором\~настав.\~Боржником допущено\~прострочення платежів. Сума, яка підлягала стягненню за виконавчим написом: 39636,93 грн, з яких: 7145,22 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 26185,04 грн прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, 1156,67 грн строкова заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, 4500 грн строкова заборгованість за штрафами і пенями. А також 650 грн - плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом. Наведене підтверджується даними копії вказаного виконавчого напису. Згідно з даними копії постанови приватного виконавця Клименка Р.В. про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 61839986 від 15.04.2020, було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 1302 від 18.03.2020, Згідно з даними інформації про виконавче провадження № 61839986 від 15.04.2020, постановою від 15.04.2020 звернено стягнення на кошти на рахунках боржника, постановою від 17.05.2024 замінено сторону виконавчого провадження у виконавчому провадженні №\~61839986 замінено вибулого стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на правонаступника ТОВ «Дебт Форс» Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюють такі норми права. Згідно зі ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Згідно зі ст. 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 3 глави 16 наказу Міністерства юстиції України №\~296/5 від 22.02.2012 "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. 26.11.2014 до постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" були внесені зміни, за якими було доповнено вказаний перелік розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Зазначені зміни внесені постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" у частині доповнення пунктом 2, який стосувався стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду № 826/20084/14 від 22.02.2017 залишено без змін. У зв`язку з визнанням судом незаконними норм Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, якими було доповнено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, положеннями про кредитні договори, станом на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису (18.03.2020) постанова Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №\~1172 діяла у редакції, яка не передбачала права нотаріуса вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору. Станом на 18.03.2020 постанова Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 передбачала вчинення виконавчих написів лише на підставі нотаріально посвідченого договору. Кредитний договір 16746 від 07.03.2019, що став підставою для вчинення виконавчого напису нотаріусом, не був посвідчений нотаріально, таким чином нотаріусу не було надано документів, що підтверджували б наявність безспірної заборгованості, що свідчить про недотримання умов вчинення виконавчого напису. Суд ураховує аналогічні правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц і від 15.04.2020 у справі № 158/2157/17. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з такого. У позовній заяві позивач вказала, що судові витрати, понесені нею у зв`язку з розглядом справи, становлять 10211,20 грн, та складаються з судового збору 1211,20 грн і 9000 грн витрат на правову допомогу. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивач [PERSON] уклала з адвокатом Жунку Д.С. договір про надання правової допомоги № 21/08 від 21.08.2025. Відповідно до додаткової угоди № 2 від 21.08.2025 до договору про надання правової допомоги № 21/08 від 21.08.2025 адвокат на виконання умов основного договору про надання правової допомоги зобов`язується надати клієнту такі послуги: надання юридичної консультації у справі про визнання виконавчого напису № 1302, вчиненого 18.03.2020 приватним нотаріусом Богомоловою Д.І. таким, що не підлягає виконанню; підготовка адвокатських запитів та отримання додаткових доказів; підготовка матеріалів справи; підготовка позовної заяви; представництво інтересів позивача у суді. Сторони за цією додатковою угодою домовилися, що вартість послуг (гонорар) адвоката за договором про надання правової допомоги становить фіксовану суму 9000 грн, що сплачується клієнтом на умовах 100 % попередньої оплати. Відповідно до даних копії квитанції до прибуткового касового ордера №\~б/н від 21.08.2025 [PERSON] сплатила адвокату Жунку Дмитру Сергійовичу гонорар у розмірі 9000 грн. З огляду на зазначене, суд вважає, що позивачем надано необхідні докази про понесення нею судових витрат на сплату судового збору у розмірі 1211,20\~грн та правничу допомогу - 9000 гривень, вказані витрати пов`язані з розглядом справи, та їх розмір є обґрунтованим. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то з відповідача на користь позивача слід стягнути 10211,20 грн гривень судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved