Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

Представник позивача звернувся в Золочівський районний суд Львівської області з позовом, у якому просив стягнути з відповідача 157185 грн. 53 коп. сплаченого страхового відшкодування. Мотивував позовні\~вимоги тим,\~що 19.10.2023\~року о\~17\~год.\~20\~хв.\~на 15\~км +\~200\~м автодороги\~«Західний обхід\~м.\~Львова» відбулась\~ДТП за\~участю транспортного\~засобу марки\~«Мітсубісі» номерний\~знак [NUMBER] під\~керуванням водія\~ [PERSON] \~та автомобіля\~марки «Сузукі»\~номерний знак\~ [NUMBER] під\~керуванням водія\~ [PERSON] .\~Постановою Пустомитівського\~районного суду\~Львівської області\~від 23.11.2023\~року [PERSON] \~визнано винуватим\~у вчиненні\~адміністративного правопорушення,\~передбаченого ст.\~124\~КУпАП.\~Зазначив,\~що майнові\~інтереси власника\~автомобіля марки\~«Сузукі» номерний\~знак [NUMBER] на\~момент ДТП\~були застраховані\~у ПрАТ\~«СГ «АРКС»\~за договором\~добровільного страхування\~наземного транспорту\~«Все включено»\~№ 76827Га\\05АВ\~від 25.11.2022\~року та\~додаткової угоди\~№ 1\~до нього.\~Власник транспортного\~засобу марки\~«Сузукі» номерний\~знак [NUMBER] звернулась\~до позивача\~із заявою\~про подію\~та на\~виплату за\~договором добровільного\~страхування наземного\~транспортного засобу\~від 20.10.2023\~року.\~23.10.2023\~року складено\~акт огляду\~транспортного засобу\~(дефектну\~відомість).\~27.10.2023\~року ДП\~«Авто Інтернешнл»\~складено рахунок\~фактуру №\~1327906_РФ_225644,\~якою встановлено\~вартість відновлювального\~ремонту автомобіля\~марки «Сузукі»\~номерний знак\~ [NUMBER] в\~сумі 317185\~грн.\~53\~коп.\~з ПДВ.\~Позивачем здійснено\~виплату страхового\~відшкодування виконавцю\~робіт ДП\~«Авто Інтернешнл»\~в сумі\~317185\~грн.\~53\~коп.,\~що підтверджується\~страховим актом\~№ ARX3897956\~від 01.11.2023\~року,\~розрахунком страхового\~відшкодування та\~платіжним дорученням\~№ 1012097\~від 02.11.2023\~року.\~Вказав,\~що цивільно-правова\~відповідальність відповідача\~була застрахована\~у ПрАТ\~«Скарбниця» на\~підставі полісу\~обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР3596648, яке в межах ліміту відповідальності виплатило на користь позивача страхове відшкодування в сумі 160000 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 149 від 26.04.2024 року. Таким чином, позивач отримав право вимоги до відповідача на стягнення суми виплати страхового відшкодування в розмірі 157185 грн. 53 коп. (317185 грн. 53 коп. 160000 грн.). З огляду на викладене вище, просив позовні вимоги задовольнити, а судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою судді Золочівського районного суду Львівської області від 28.07.2025 року матеріали позовної заяви передано за підсудністю до Пустомитівського районного суду Львівської області, які надійшли 13.08.2025 року. Ухвалою від 14.08.2025 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. 16.09.2025\~року представником\~відповідача [PERSON] \~ [PERSON] \~подано відзив\~на позовну\~заяву,\~згідно мотивів\~якого просив\~відмовити у\~задоволенні позовних\~вимог в\~повному обсязі.\~Вказав,\~що рахунок-фактура\~№1327906_РФ_225644\~від 27.10.2023\~року не\~може бути\~тим доказом\~на підставі\~якого можна\~встановити шкоду,\~заподіяну власнику\~автомобіля марки\~«Сузукі» номерний\~знак [NUMBER] .\~Вказав,\~що відповідно\~до висновку\~експерта №\~22821\~за результатами\~проведення судової\~автотоварознавчої експертизи,\~за договором\~з учасником\~справи для\~подання до\~суду у\~цивільній справі\~№ 445/1709/25\~від 11.09.2025\~року,\~зазначені в\~рахунку-фактурі\~№ 1327906_РФ_225644,\~складеному 27.10.2023\~року ДП\~«Авто Інтернешнл»,\~кількісні значення\~трудомісткості нормо-годин\~відновлювальних робіт\~з фарбування,\~які стосуються\~відновлювального ремонту\~автомобіля «Сузукі»\~номерний знак\~ [NUMBER] ,\~не відповідають\~таким,\~що мають\~бути використані\~при складанні\~калькуляцій (рахунків)\~відновлення згідно\~чинних нормативних\~актів і\~методик України. У порівняльній таблиці даних рахунку-фактури і AudaNet AUDATEX експертом було встановлено розбіжність між трудомісткістю зазначеною в рахунку-фактурі та трудомісткістю згідно AZT, яка склала близько більше 30,3 нормо-годин. Таким чином, вказаний вище рахунок-фактура не може бути належним і допустимим доказом у даній справі з огляду на те, що такий складено з порушенням вимог чинних нормативних актів і методик України. Крім цього, просив поновити йому строк звернення із відзивом на позовну заяву, мотивуючи необхідністю значного часу для підготовки експертного висновку на спростування позиції позивача. 29.09.2025 року представником позивача Сечко С.В. подано відповідь на відзив на позовну заяву, згідно мотивів якого вказав, що розмір страхового відшкодування визначався на підставі рахунку фактури № 1327906_РФ_225644, складеному 27.10.2023 року ДП «Авто Інтернешнл», яке є офіційним дилером автовиробника «SUZUKI» в Україні. Крім цього, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, слід виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. В даному випадку, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Сузукі» номерний знак [NUMBER] згідно рахунку-фактури № 1327906_РФ_225644 складеному 27.10.2023 року СТО ДП «Авто Інтернешнл», який містить перелік робіт та використаних матеріалів щодо ремонту автомобіля, стосуються саме пошкодженої частини транспортного засобу. Покликався на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17, згідно якої звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу. 07.10.2025 року представником відповідача [PERSON] [PERSON] подано заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, згідно мотивів яких вказав, що рахунок-фактура № 1327906_РФ_225644 від 27 жовтня 2023 року було складено з порушенням порядку, встановленого законом, зокрема, методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, а тому такий рахунок-фактура є недопустимим доказом визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля по даній справі. Будь-яких інших належних та допустимих доказів визначення розміру збитків, позивачем до матеріалів справи не долучено. Крім цього, покликання позивача на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17, не релевантними даній справі, оскільки у такій справі документи станції технічного обслуговування не ставляться під сумнів через невідповідність вимогам чинних нормативних актів і методик України. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. За ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Таким чином, пропущений процесуальний строк звернення представника відповідача [PERSON] [PERSON] із відзивом на позовну заяву підлягає поновленню. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч.ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 19.10.2023 року о 17 год. 20 хв. на 15 км + 200 м автодороги «Західний обхід м. Львова» водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Мітсубісі» номерний знак [NUMBER] , не був уважний, не дотримався безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух і безпечно керувати таким, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Сузукі» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , яка рухалась попереду, завдавши при цьому транспортним засобам механічних пошкоджень, чим порушив вимоги пунктів 2.3 «Б», 12.1, 13.1 ПДР України. Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 23.11.2023 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. За ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як вбачається з договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 76827Га\\05АВ від 25.11.2022 року та додаткової угоди № 1 до нього, автомобіль марки «Сузукі» номерний знак [NUMBER] був застрахований у ПрАТ «СК «Аркс». Із заяви про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу від 20.10.2023 року вбачається, що власник автомобіля марки «Сузукі» номерний знак [NUMBER] [PERSON] звернулась до ПрАТ «СК «Аркс» для отримання виплати за пошкодження згаданого вище транспортного засобу. 23.10.2023 року складено акт огляду транспортного засобу (дефектну відомість). Із рахунку-фактури № 1327906_РФ_225644, складаного 27.10.2023 року ДП «Авто Інтернешнл», встановлено вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Сузукі» номерний знак [NUMBER] , яка становить 317185 грн. 53 коп. з ПДВ. Позивачем здійснено виплату страхового відшкодування виконавцю робіт ДП «Авто Інтернешнл» в сумі 317185 грн. 53 коп., що підтверджується страховим актом № ARX3897956 від 01.11.2023 року, розрахунком страхового відшкодування та платіжним дорученням № 1012097 від 02.11.2023 року. Як вбачається\~із витягу\~з веб-сайту\~МТСБУ,\~станом на\~19.10.2023\~року цивільно-правова\~відповідальність транспортного\~засобу марки\~«Мітсубісі» номерний\~знак [NUMBER] забезпечена\~полісом обов`язкового\~страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР3596648 у ПрАТ «Скарбниця». 26.04.2024 року ПрАТ «Скарбниця» в межах ліміту відповідальності виплатило на користь позивача страхове відшкодування в сумі 160000 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 149. Як вбачається з висновку експерта № 22821 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи, за договором з учасником справи для подання до суду у цивільній справі № 445/1709/25 від 11.09.2025 року, зазначені в рахунку-фактурі № 1327906_РФ_225644, складеному 27.10.2023 року ДП «Авто Інтернешнл», кількісні значення трудомісткості нормо-годин відновлювальних робіт з фарбування, які стосуються відновлювального ремонту автомобіля «Сузукі» номерний знак [NUMBER] , не відповідають таким, що мають бути використані при складанні калькуляцій (рахунків) відновлення згідно чинних нормативних актів і методик України. У порівняльній таблиці даних рахунку-фактури і AudaNet AUDATEX експертом було встановлено розбіжність між трудомісткістю зазначеною в рахунку-фактурі та трудомісткістю згідно AZT, яка склала близько більше 30,3 нормо-годин. Водночас, суд не бере до уваги вказаний вище висновок експерта, оскільки у такому міститься примітка, згідно якої вбачається, що експертом при порівняльному аналізі не використовувались дані ремонтних робіт, оскільки ремонтні роботи деколи в технологічній карті процесу враховують комплекси робіт з розбирання (монтож/демонтаж) суміжних деталей та/або суміжних робіт, внаслідок чого імовірно могла виникнути помилка. Таким чином, стороною відповідача не надано будь-яких належних та допустимих доказів на спростування розрахованої вартості матеріального збитку. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 108 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяні збитки. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. В силу вимог ст. 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до постанови Пленуму ВС України «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» № 6 від 27 березня 1997 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно із п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» прямо передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої пп."а" п. 41.1 ст. 41 цього Закону, лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Верховний Суд у своїй постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/9320/15-ц зазначив, що під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. У постанові Верховного Суду від 25.07.2018 року у справі № 922/4013/17 зроблено висновок, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу. Згідно з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 06.07.2018 року у справі № 924/675/17, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять із фактичної суми, встановленої згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Враховуючи те, що ПрАТ «СК «Аркс» згідно рахунку-фактури СТО № 1327906_РФ_225644 виплатило страхове відшкодування за пошкодження транспортного засобу марки «Сузукі» номерний знак [NUMBER] в розмірі 317185 грн. 53 коп. на користь виконавця робіт ДП «Авто Інтернешнл», позивач набув право вимоги до особи, діями якої завдано шкоду, а саме до відповідача. Крім того, з огляду на те, що страховик відповідача оплатив частину страхового відшкодування у розмірі 160000 грн., з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 157185 грн. 53 коп. завданої шкоди в порядку суброгації. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що мотиви, якими представник позивача обґрунтовував позовні вимоги, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому такі слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 157185 грн. 53 коп. завданої шкоди в порядку суброгації. За ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 3028 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved