Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

В вересні 2024 року позивач через свого представника адвоката Івко Л.В. звернулась до суду з позовом, в якому просить виділити належні їй на праві власності 5/12 часток житлового будинку [ADDRESS] , які складаються з групи приміщень №3, а саме: 3-1 коридор, площею 4,9 кв.м. самовільно-побудована, 3-2 вбиральня, площею 3,8 кв.м. самовільно-побудована, 3-3 житлова 6,4 м.кв., 3-4 коридор площею 6,3 м.кв., 3-5 житлова кімната площею 6,3 кв.м., разом по узаконеній групі приміщень №3 загальна площа 19,0 кв.м., надвірні узаконені господарські будівлі літ. «В» сарай, літ. «Л» вбиральня, літ. «м» тамбур до сараю, літ. «М» сарай, літ. «м1» тамбур до сараю, 5/12 частки №1,2,3,4,6 огорожа з воротами, 5/12 частки №І,ІІ,ІІІ замощення, 5/12 частки №ІV водяна колонка, 5/12 частки №V водяний басейн та визначити порядок користування земельною ділянкою за вказаною адресою. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власницею 1/3 частки домоволодіння за договором дарування від 30.11.2018 р. та 1/12 частки домоволодіння згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, що становить в цілому 5/12 від загальної частки домоволодіння по [ADDRESS] . Співвласниками зазначеного домоволодіння є також відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позивачка звернулась до суду для реалізації свого права на виділ частки у натурі та бажає реалізувати своє право на вільне розпорядження своїм майном та визначити порядок користування земельною ділянкою. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 23.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та справу призначено до розгляду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Відповідачі в судове засідання не з`явились, повідомлялась судом про розгляд справи належним чином. Від відповідача [PERSON] на адресу суду 14.01.2025 року надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Від відповідача [PERSON] на адресу суду 14.01.2025 року надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Від відповідача [PERSON] на адресу суду 14.01.2025 року надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного. [PERSON] є співвласником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування від 30.11.2018 року та свідоцтва про право на спадщину за законом №575 від 17.11.2023 року. Іншими співвласниками часток домоволодіння є відповідачі. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №1386 від 17.11.2023 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за позивачем зареєстровано право власності на 1/12 частки на житловий будинок [ADDRESS] . На підставі договору дарування житлового будинку №932 від 30.11.2018 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за позивачем зареєстровано право власності на 1/3 частки на житловий будинок [ADDRESS] . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в цілому вказаний житловий будинок має наступні характеристики: загальна площа (кв.м): 76.4, житлова площа (кв.м): 42.3, Опис: Житловий будинок літ. А; сарай - літ. В, вбиральня - літ..Ж, огорожі та споруди № 1-4, І-V. Відповідно до геодезичної зйомки, зробленою ФОП [PERSON] в користуванні сторін знаходиться земельна ділянка загальною площею 552 кв.м. Висновком судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 125-165 від 23.09.2024, проведеної судовим експертом Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області Лесків С.А., запропоновано наступний варіант поділу в натурі вказаного житлового будинку з надвірними господарськими спорудами. ПЕРШИЙ ВАРІАНТ: по приближеної до ідеальної частки співвласника, з урахуванням порядку користування, що склався: у користування співвласника [PERSON] з часткою 5/12, пропонується виділити: Частину літ. А - одноповерховий житловий будинок 1969 р. побудови у складі узаконених приміщень: Група приміщень № 3: 3-1 - коридор пл. 4,9 кв.м. самовільно побудована 3-2 - вбиральня пл. 3,8 кв.м. - самовільно побудована 3-3 - житлова пл. 6,4 кв.м. 3-4 - коридор пл. 6,3 кв.м. 3-5 - житлова пл, 6,3 кв.м. Разом по групі приміщень №3 - пл. 19 кв.м. в тому числі житлова - 35,0 кв.м. Надвірні узаконені господарські будови: літ. «В» - сарай - 1975р. - пл. 9,5 кв.м. - 5390 грн. літ. «Л» - вбиральня -1985р. - пл. 1,0 кв.м. - 1966 грн. літ. «м» - тамбур до сараю - 2005р. - пл. 1,3 кв.м.- 2630 грн. літ. «М» - сарай - 2005р. - пл. 27,2 кв.м. -59609 грн. літ. «м1»- тамбур до сараю - 2005р. - пл. 1,2 кв.м. -794 грн. 5/12 частки №1,2,3,4,6 - огорожа з воротами - 4764 грн. 5/12 частки №І,ІІ,ІІІ замощення 5000 грн., 5/12 частки водяна колонка 208 грн., 5/12 частки №V водяний басейн 121 грн. Реальна частка складає 4/12 (106233:343580), що на 1/12 частки менше від частки, що ідеально належить 5/12 частки. Розділ горищного простору за наданими варіантами поділу спірного житлового будинку, виконується співвісне стінам, які розділяють будинок літ.А на окремі частини, що забезпечує доступ кожного із співвласників до приналежної частини перекриття та покрівлі для можливості його обслуговування і ремонту. Сума грошової компенсації за збільшення ідеальної частки у співвласника [PERSON] в менший бік не розраховується, в зв`язку з тим, що надвірні господарські будівлі, а саме: сарай літ. «Р», сарай літ. «М», тамбур до літньої кухні літ. «о», літня кухня літ. «О», літня кухня літ.«У», тамбура літ. «м/м» на\~даний час\~вже не\~є самовільно - побудованими, згідно наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та ЖКГ України №304 від 13.06.2012, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 9 липня 2012 року за №21132/21444, в результаті чого ідеальна частка співвласника [PERSON] зменшилась в менший бік та стала складати - 4/12. Перерахунок ідеальної частки після оформлення самовільно побудованих будівель та споруд, не виконувався. В даний час в користуванні співвласника знаходиться ізольована частина житлового будинку, при цьому які - не будь роботи по переобладнанню не потрібні. Графічно розроблений поділ житлового будинку [ADDRESS] надано в Додатку №1. Стосовно визначення порядку користування земельною ділянкою експертом запропоновано 1\~варіант виділення\~земельної ділянки\~у користування сторін відповідно визначеного варіанту виділу частки домоволодіння з урахування фактичної конфігурації земельної ділянки. Для визначення варіантів виділу частки земельної ділянки співвласнику [PERSON] експертом враховується фактична площа земельної ділянки 522,0 кв.м., яка встановлена згідно геодезичної зйомки земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS] , виконаної ФОП [PERSON] станом на вересень 2024 року. ВАРІАНТ №1. Виділ у користування частки земельної ділянки для [PERSON] відповідно до ідеальних часток співвласників (по першому варіанту виділу часток домоволодіння). На час дослідження, на земельну ділянку [ADDRESS] в натурі є два існуючих в`їзди, а саме з боку [ADDRESS] через металеві ворота шириною 1,87 м. В натурі земельна ділянка внутрішніми огорожами поділена на дві окремих частини в користуванні співвласників. Експертом пропонується виділити частки земельної ділянки співвласника [PERSON] на підставі вимірів, виконаних розрахунків, площа земельної ділянки, що виділяється в користування співвласника, згідно виконаної геодезичної зйомки земельної ділянки ФОП [PERSON] , складає: - співвласнику [PERSON] - 230,0 кв.м., що відповідає ідеальної долі 230,0 кв.м. - іншим співвласникам - 322,0 кв.м., що відповідає ідеальної долі 322,0 кв.м. Лінія розділової межі для даного варіанту порядку користування земельною ділянкою буде проходить: -від правої бокової межі вліво вздовж фасадної межі довжиною - 1,87 м. -поворот вверх вздовж правої зовнішньої стіни літ. «0-1,о» довжиною - 9,43 м. -поворот вліво вздовж задньої зовнішньої стіни літ. «о» довжиною - 1,26 м. -поворот вверх зовнішньої стіни житлового будинку довжиною - 1,57 м. -далі по внутрішній розділовій межі житлового будинку, орієнтованою на задню зовнішню стіну житлового будинку; -від задньої торцевої зовнішньої стіни житлового будинку вверх по прямій довжиною - 3,07м. -поворот вліво до лівої бокової межі довжиною - 13,64 м. -поворот вверх вздовж лівої бокової межі довжиною - 8,81 м. -поворот вправо вздовж задньої торцевої межі довжиною - 17,73 м. Земельна ділянка вздовж правої зовнішньої стіни будівлі літ. «О,о» - літня кухня з тамбуром, виділяється в користування співвласника [PERSON] , з правом безперечного доступу до зовнішніх стін іншим співвласникам на час виконання ремонтно - будівельних робіт. Графічний порядок користування земельною ділянкою між співвласниками надано в додатку № 2. При вирішенні даного спору суд виходить з наступного правового регулювання. За положеннями статті 13\~ЦПК\~України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями статті 76ЦПК\~України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частин першої, п`ятої, шостої статті 81ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У статті 41\~Конституції\~України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України. Стаття 321\~ЦК\~України закріплює принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша\~статі 356 ЦК України). Згідно з частиною першою\~статті 367 ЦК України\~майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в\~натурі\~між\~співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до статті 364\~ЦК\~України співвласник має право на виділ у\~натурі\~частки\~із\~майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга\~статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 367, 379, 380, 382\~ЦК\~України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ (виділ частки) будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною розмірів ідеальних часток і стягненням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася. Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Такий висновок наведено у постанові Верховного Суду від 28.10.2020 у справі №\~2114/2-3819/11 (провадження № 61-1070св19). Згідно з роз`ясненнями, що містяться в постанові Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~04.10.1991\~№7\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства що\~регулює право\~приватної власності\~громадян на\~жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю судам належить мати на увазі що це можливо якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом. Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Водночас, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.05.2021 у справі № 501/2148/17 (провадження № 61-22087св19) зроблено висновок, що «відповідно до статті 367\~ЦК\~України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної\~часткової\~власності\~на\~нього\~припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має\~місце поділ\~спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. Враховуючи вищенаведене, для вирішення конфлікту між сторонами з метою застосування ефективного способу захисту їх прав та виниклих правовідносин, з урахуванням позиції, викладеній у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.05.2021 у справі №\~501/2148/17 (провадження № 61-22087св19) суд вважає, що треба здійснити саме реальний поділ спірного\~домоволодіння (в\~натурі),\~а не\~виділ частки\~позивачу, тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню, з припиненням права спільної часткової власності сторін у спірному домоволодінні. Згідно постанови Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 наявність чи відсутність станом на час ухвалення судом відповідного рішення таких дозволів чи погоджень, необхідних для фактичного виконання робіт з поділу спірного майна, не має значення для суду, який ухвалює рішення про поділ незалежно від того, чи є у сторін у справі проєктна документація з поділу, чи затверджена вона, чи отримано ними документи на право виконання відповідних будівельних робіт, а також незалежно від того, чи вимагається за законом в конкретному випадку розробка такої проєктної документації та отримання дозвільної документації. З врахуванням викладеного та того, що при реальному поділі домоволодіння у власність сторін виділяються ізольовані частини житлового будинку, поділ житлового будинку відповідно до ідеальних часток без стягнення грошової компенсації є можливим, суд вважає, що реальний поділ житлового будинку з належними господарськими будівлями слід провести за єдиним наданим експертом варіантом № 1 судової будівельно-технічної експертизи (відповідно до ідеальних часток співвласників). Відповідно до роз`яснень п. 11, викладених у Постанові Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~04.10.1991\~№\~7\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства,\~що регулює\~право власності\~громадян на\~жилий будинок» (далі - Постанова), одночасно з розв`язанням спору про право власності на будинок, виділ частки або встановлення порядку користування конкретними приміщеннями, суд може також вирішити позов про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою між громадянами, яким жилий будинок належить на праві спільної власності. До матеріалів позовної заяви було надано висновок експерта №125-165 по проведеній судової будівельно-технічної та земельно - технічної експертизи, за якою визначено один варіант визначення порядку користування земельною ділянкою. За змістом ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Частинами першою та другою статті 120\~ЗК\~України передбачено, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Як вбачається із роз`яснень, викладених у п. 21 Постанови, порядок користування\~спільною\~земельною\~ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88\~ЗК\~України бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов`язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі. Порядок користування земельною ділянкою між співвласниками не визначався і не визначений по теперішній час. З урахуванням специфіки забудови земельної ділянки, порядку користування житловим будинком і господарськими будівлями, що склався між співвласниками, експертом для забезпечення доступу кожного із співвласників до належної їм частини житлового будинку, господарських будівель і споруд, виходячи із фактичного розміру земельної ділянки за адресою будинку було запропоновано один варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 19 Постанови №7 від 16.04.2004 у справах за позовом учасників спільної власності на землю при встановленні порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. При пред`явленні вимог кожним з учасників спільної часткової власності при встановленні порядку користування спільною земельною ділянкою, суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. За таких обставин з урахуванням положень ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України, саме даний варіант є найбільш наближеним до ідеальних часток співвласників та визначений з урахуванням порядку який між ними склався, а тому суд вважає за можливе встановити порядок користування земельною ділянкою саме за варіантом №1. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги [PERSON] в цій частині також підлягають задоволенню.

Outcome: approved