Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

28.07.2025 року представник позивача ТОВ «Свеа Фінанс» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором №4518957 від 24.04.2023 року у розмірі 26123,20 грн та витрати на оплату судового збору. Обґрунтовано позов тим, що 24.04.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і відповідачем укладено договір позики №4518957, на підставі якого останній отримав кредит у сумі 8000,00 грн строком на 22 дні, зі сплатою процентів відповідно до умов договору. 27.10.2023 між ТОВ «Свеа Фінанс» і ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір факторингу, відповідно до якого останнє набуло право вимоги грошових коштів від [PERSON] за вказаним договором позики. Відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання за договором позики не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість у розмірі 26123,20 грн, з яких: 8000,00 грн заборгованість за основним боргом, 18123,20 грн заборгованість за відсотками. Ухвалою судді від 30.07.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, одночасно з поданням позовної заяви просив провести судове засідання без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся за адресою реєстрації рекомендованими поштовими відправленнями, які було повернуто до суду Укрпоштою з відміткою про відсутність відповідача за місцем проживання. Відповідно до п.4 ч.8\~ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Про причини неявки суду не повідомив. Відзиву на позов не подав. У відповідності ч.1 ст.280\~ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що 24.04.2023 року між [PERSON] і ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір позики №4518957 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». 24.04.2023 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір про надання фінансового кредиту №4518957, після заповнення відповідачем відповідної електронної заявки на отримання фінансового кредиту на сайті первісного кредитора в мережі інтернет - https://clickcredit.ua/. Того ж дня [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладання договору №4518957, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор gPFfKg6bVB, котрий боржником було введено/відправлено. Відповідно до умов договору відповідач отримав від позикодавця грошові кошти в розмірі 8000,00 грн у безготівковій формі шляхом їх перерахування на банківську картку останнього зі сплатою відсотків за користування позикою. Строк позики за договором 22 дні, дата повернення позики 16.05.2023 року. Базова процентна ставка за перший день користування позикою 49,29 % (фіксована), базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики 2,50 % (фіксована). Отримання коштів [PERSON] в розмірі 8000,00 грн підтверджено довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес» вих. №КД-000030820/ТНПП від 19.05.2025 року. 27.10.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу №01.02-64/23, відповідно до умов якого до ТОВ «Росвен Інвест Україна» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором позики №4518957 від 24.04.2023 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №01.02-64/23 від 27.10.2023 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] в розмірі 26123,20,00 грн, з яких: 8000,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 18123,20 грн сума заборгованості за процентами. Рішенням єдиного учасника ТОВ «Росвен Інвест Україна» №1 від 25.03.2024 року змінено назву ТОВ «Росвен Інвест Україна» на ТОВ «Свеа Фінанс». Відтак, у відповідності до умов зазначеного договору факторингу ТОВ «Свеа Фінанс» за плату прийняло належні клієнтам права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, зокрема до відповідачки. Перевіряючи правомірність заявлених позовних вимог суд виходить з наступного. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ст.\~11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.\~6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1ст.627 ЦК України). Частиною 1 статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Стаття 629\~ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Абзац другий частини 2статті 639\~ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що договір позики укладений між сторонами та підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису, тобто його укладання між сторонами підтверджено належними та допустимими доказами. Позивач звертаючись до суду вказує, що первісний кредитор ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу [PERSON] грошові кошти на умовах передбачених договором, натомість відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконав, унаслідок чого за ним утворилася заборгованість, що становить 26123,20,00 грн, з яких: 8000,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 18123,20 грн сума заборгованості за процентами, яка підлягає стягненню з відповідача. Розглядаючи обгрунтованість вказаних розрахунків, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.\~536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 та від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки. Вказаний висновок було підтверджено і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16. Згідно розрахунку заборгованості, складеного первісним кредитором станом на 27.10.2023 року заборгованість погашена частково в розмірі 4060,00 грн, та зазначені кошти віднесено первісним кредитором на рахунок сплати відсотків за користування кредитом. Загальна сума заборгованості за договором позики №4518957 від 24.04.2023 року становить 26123,20 грн, з яких: 8000,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 18123,20 грн сума заборгованості за процентами. Відповідно до положень ст.12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи, що позивачем не надано суду розрахунку заборгованості, а відповідачем - доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 8000,00 гривень простроченої заборгованості за сумою кредиту. Кредитні кошти відповідачу надано строком на 22 дні, дата їх повернення 16.05.2023 року. Доказів, що відбулася пролонгація договору позики №4518957 від 24.04.2023 року відповідно до умов, викладених у п.6 цього договору шляхом укладення додаткової угоди, матеріали справи не містять. Сторони погодили, що строк кредиту становить 22 дні. Базова процентна ставка за перший день користування позикою 49,29 % (фіксована), базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики 2,50 % (фіксована). В межах визначеного договором строку кредитування, розмір відсотків за користування позикою становить 8143,20 гривень (8000,00 грн х 49,29%) х 1 день = 3943,20 грн та (8000,00 грн. х 2,50%) х 21 день = 4200,00 гривень, і саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. З урахуванням часткового погашення позики відповідачем на суму 4060,00 грн, заборгованість відповідача по відсоткам за користування позикою становить 4083,20 грн. В іншій частині позовних вимог, а саме нарахованих відсотків поза межами строку кредитування слід відмовити, оскільки такі відсотки у розумінні ст.625\~ЦК України є мірою відповідальності за порушення грошового зобов`язання, тобто є неустойкою (штраф, пеня). Так, згідно п.18 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи вищенаведене товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до [PERSON] підлягає задоволенню частково та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики №4518957 від 24.04.2023 року в розмірі 12083,20 грн, з яких: 8000,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 40832,20 грн сума заборгованості за процентами. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 1120,47 грн.

Outcome: partial