Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

У вересні 2025 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, зареєстрований 03 березня 2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №267. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог зазначила, що з 03 березня 2022 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Подружні відносини між сторонами припинені, сторони не ведуть спільне господарство та проживають окремо. Причиною розпаду сім`ї зазначає різницю характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри, постійні конфлікти та недомовленості. Спільних дітей сторони не мають, відповідач заперечує проти розірвання шлюбу. 12 вересня 2025 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином та своєчасно, в позову заявив про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, направив до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав, просив позов задовольнити . Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини. Сторони по справі з 03 березня 2022 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим 03 березня 2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №267. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стало втрата взаєморозуміння та відчуття любові й поваги один до одного, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають, примирення та спільне життя між ними неможливе, проживають окремо один від одного. За змістом ч. 1 ст.\~24\~СК України та ст.\~51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогами ч. 3, ч. 4 ст.\~56\~СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст.\~112\~СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. З огляду на обставини, встановлені судом, суд дійшов висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, сім`я розпалася остаточно, тому подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved