Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У травні 2025 року АТ «НАЕК «Енергоатом» в особі філії ВП «Хмельницька АЕС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги. В обґрунтування позову зазначено, що позивач є єдиним постачальником послуг з централізованого опалення, холодного та гарячого водопостачання та водовідведення на території м. Нетішин. 17.11.2021 позивачем на офіційному сайті опубліковано публічні договори приєднання про надання комунальних послуг постачання теплової енергії та гарячої води, а 14.02.2022 про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. У подальшому, тексти вказаних договорів були також опубліковані на сайті Нетішинської міської ради Хмельницької області. Відповідачка є власником квартири [ADDRESS] , яка забезпечується комунальними послугами з централізованого опалення, холодного та гарячого водопостачання та водовідведення, що надаються позивачем. Однак відповідачка, як споживач комунальних послуг, своїх зобов`язань з їх оплати належним чином не виконує у результаті чого за період з 01.10.2023 по 31.03.2025 включно за нею утворилася заборгованість розмір якої складає 14170,07 гривень. Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь зазначену вище суму заборгованості, інфляційні втрати за весь час прострочки у сумі 1147,20 гривень, 3% річних в сумі 232,01 гривень, а також понесені судові витрати. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 20.05.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 05.08.2025 задоволено клопотання представника позивача про витребування у Виконавчого комітету Нетішинської міської ради інформації про осіб, які були зареєстровані за адресою [ADDRESS] у період з жовтня 2023 року по березень 2025 року; у приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Франовської Л.С. копію свідоцтва про право на спадщину від 29.01.2025 №55. 08.08.2025 на виконання вимог ухвали суду від 05.08.2025 від приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Франовської Л.С. надійшла копія свідоцтва про спадщину за заповітом виданого 29.01.2025 за № 55. 11.08.2025 на виконання вимог ухвали суду від 05.08.2025 від виконавчого комітету Нетішинської міської ради надійшла інформація про осіб, які були зареєстровані за адресою [ADDRESS] у період з жовтня 2023 року по березень 2025 року. ІІІ. Позиції сторін у справі. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав посилаючись на зазначені у позовній заяві обставини. Вказуючи на порушення відповідачкою свого обов`язку з оплати комунальних послуг, просив позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідачка [PERSON] , яка повідомлялася про розгляд справи у порядку передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у судові засіданні не з`являлася. Відзиву на позов не подала. Відповідно до ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що відповідачка, яка належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання не з`явилася у судові засідання, відзиву на позов не подала, у той час як представник позивача не заперечував проти вирішення справи у заочному порядку, судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи. ІV. Фактичні обставини у справі встановлені судом. З інформації про реєстрацію місця проживання, наданої виконавчим комітетом Нетішинської міської ради на виконання ухвали суду від 05.08.2025, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , з 14.07.1992 був зареєстрованим [PERSON] , [INFO] . Знятий із зареєстрованого місця проживання у зв`язку зі смертю. Дата зняття - 24.10.2023. Відповідно до інформації наданої на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів від 05.08.2025, за адресою: [ADDRESS] , з 14.07.1992 був зареєстрованим [PERSON] , [INFO] . Знятий із зареєстрованого місця проживання у зв`язку із смертю [INFO] . За період часу із жовтня 2023 року по березень 2025 року включно за вказаною адресою зареєстрованих осіб немає. Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за заповітом зареєстрованого у реєстрі за № 55, виданого 25.01.2025 приватним нотаріусом Шепетівського районного нотаріального округу Франовською Л.С., спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його донька [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Спадщина на яку видано свідоцтво, складається з квартири номер [ADDRESS] . Із інформації сформованої у додатку «Реєстр нерухомості», номер витягу 5005072103467 від 13.03.2025 вбачається, що за [PERSON] 29.01.2025 зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] , підстава державної реєстрації свідоцтво про право на спадщину №55 видане 29.01.2025 приватним нотаріусом Шепетівського районного нотаріального округу Франовською Л.С. 14.03.2025 на ім`я [PERSON] філією ВП «Хмельницька АЕС» направлено лист про укладення договору про надання житлово-комунальних послуг та сплату боргу, який виник станом на 28.02.2025. Із довідки про стан заборгованості вбачається, що споживачу по квартирі [ADDRESS] , відповідно до діючих тарифів та норм споживання, нараховувалась плата за послугами з централізованого опалення, холодного та гарячого водопостачання, водовідведення, а також абонплата. Загальний розмір заборгованості за період з 01.10.2023 по 31.03.2025 включно становить 14170,07 гривень. Також позивачем надані суду розрахунки інфляційних витрат за весь час прострочки, що становлять 1147,20 гривень та 3% річних від простроченої суми заборгованості, що становить 232,01 гривень. ІV. Норми права, які підлягають застосуванню до правовідносин, що склалися між сторонами та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до частини четвертої статті 319 ЦК України власність зобов`язує. За змістом статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Приписами ст.1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положеннями ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Статтею 1281 ЦК України передбачено, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як зазначається у ст.ст. 530, 610, 629 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до ст.ст.67, 68, 162 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно з п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (ч.ч. 1, 3 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). До комунальних послуг відносяться зокрема наступні послуги: з постачання теплової енергії; з постачання гарячої води; з централізованого водопостачання; з централізованого водовідведення (ст.ст. 21-24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за абонентське обслуговування це платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води). За змістом пунктів 34, 35 та 39 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690, плата за абонентське обслуговування сплачується споживачем виконавцеві в порядку та розмірах, визначених індивідуальним договором, але не вище граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України. Споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуг. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані сплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15,тому суд враховує його при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Як слідує зі ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що позивачем надаються житлово-комунальні послуги за адресою [ADDRESS] , однак відповідачка, як спадкоємець після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину і якій на праві власності належить житло, яке забезпечується комунальними послугами, не здійснила погашення заборгованості, яка виникла за спадкодавцем і у подальшому плату за надання житлово-комунальних послуг не здійснювала, унаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 14170,07 гривень. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідачка відзиву на позов та будь-яких доказів, що спростовують обставини, на які посилається позивач не надала, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за спожиті комунальні послуги з урахуванням інфляційних втрат та трьох відсотків річних. V. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Понесення позивачем судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 3028 гривень підтверджується платіжною інструкцією № 4867 від 14.05.2025. Частиною 1 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволення позову, витрати понесені позивачем на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідача у повному розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: approved