Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до Чернівецького районного суду міста Чернівців із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі, який між ними зареєстровано 18.08.2012 року у якому у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказував, що після переїзду до м. Чернівці близько трьох років тому у їхній сім`ї відбувся розпад через часті конфлікти та сварки, численні непорозуміння, незрозумілі звинувачення з побутових питань. Ці обставини призвели до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з подружжя живе окремим життям, своїми особистими інтересами. Спільно не проживають та спільного господарства не ведуть, що свідчить про фактичне припинення шлюбних відносин. Зазначив, що діти проживають разом з ним та перебувають на його повному самостійному утриманні та вихованні. Самостійно утримує, доглядає та виховує дітей, оплачує їжу, іграшки та розвиваючі заняття, витрати на лікування, оплату комунальних послуг, засоби гігієни та інші витрати необхідні для гармонійного проживання та розвитку дітей. Вказував, що на даний час для забезпечення реалізації прав та інтересів дітей існує необхідність у встановленні факту, що він самостійно виховує та утримує неповнолітніх дітей та має юридичне значення для можливості переміщення з дітьми без документального оформлення згоди від матері, яка не проживає із ними, для зняття з реєстрації місця проживання та реєстрації дітей за новим місцем проживання, для можливості забезпечити дітям відпочинок. На підставі викладеного з посиланням на норми матеріального та процесуального права просив розірвати шлюб між ними, неповнолітніх дітей залишити проживати разом із батьком та встановити факт, що він самостійно виховує та утримує неповнолітніх дітей. У судове засідання позивач не з`явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява у якій просила розглянути справу без її участі. Позов визнала в повному обсязі та не заперечувала, щодо позовних вимог. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 12.08.2018 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №996, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . У шлюбі\~у сторін\~народилося двоє\~дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відповідно до копій свідоцтв про народження. Як було встановлено в ході розгляду справи, спільне життя сторін на склалось через різні погляди на сімейне життя. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено. Таким чином, суд вважає, що збереження їх сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Щодо вирішення питання про залишення дітей проживати разом з батьком та встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком дітей суд зазначає наступне. Так Верховний Суд у складі колегії суддів третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2020 року у справі №200/952/18, зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно із вимогою про розірвання шлюбу. Відповідно до нотаріально посвідчених приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Хоменко М.О. договорів від 01.08.2025 року батьки дійшли згоди щодо місця проживання спільних дітей, які проживатимуть разом із батьком, який зобов`язується самостійно брати участь у вихованні дітей, забезпечити достатній рівень освіти, оплачувати дозвілля, лікування дітей. Згідно довідки голови правління ЖБК №26 від 31.07.2025 року [PERSON] разом із дітьми проживають без реєстрації по [ADDRESS] . Відповідно до довідок із навчальних закладів та закладів позашкільних занять дітьми займається батько, приводить та забирає дітей із занять, приймає активну участь у заходах які проводяться у закладах. Також згідно письмових пояснень [PERSON] та [PERSON] діти проживають разом із батьком, який їх самостійно утримує та виховує. Зазначене свідчить, що дійсно діти проживають разом із батьком та перебувають на його утриманні та вихованні. Крім того суд приймає до уваги, що відповідачкою визнано позовні вимоги у повному обсязі, що свідчить про відсутність спору між батьками щодо місця проживання дітей. Крім того відповідно до ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Позивач зазначив, що встановлення даного факту необхідне йому з метою можливості переміщення з дітьми без документального оформлення згоди від матері, яка не проживає із ними, для зняття з реєстрації місця проживання та реєстрації дітей за новим місцем проживання, для можливості забезпечити дітям відпочинок. Виходячи з того, що із змісту заяв по суті наданих як позивачем так і відповідачкою жодного сумніву щодо відсутності спору з приводу того з ким із батьків будуть проживати діти, у суду не виникає, обидві сторони справи згідні з тим, що діти після розірвання шлюбу залишаються й надалі проживати разом із батьком та перебуватимуть на його утриманні та вихованні, суд вважає, що дане питання можливо вирішити одночасно із вимогою про розірвання шлюбу.

Outcome: approved