Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, Білгород - Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород - Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у якій просить визнати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , батьком дитини [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження № 638 від 29 серпня 2017 року, складений Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області на підставі ст.128 Сімейного кодексу України із одночасним внесенням змін до актового актовий запис про народження № 638 від 29 серпня 2017 року, складений Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області: в графі «Відомості про дитину» вказати - [PERSON] , [INFO] , замість [PERSON] ; в графі «Відомості про батька» вказати - [PERSON] , [INFO] , громадянин України, замість [PERSON] . Визнати громадянина України [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , батьком дитини [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження № 420 від 13 серпня 2021 року, складений Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на підставі ст.129 Сімейного кодексу України із одночасним внесенням змін до актового актовий запис про народження № 420 від 13 серпня 2021 року, складений Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса): в графі «Відомості про дитину» вказати - [PERSON] , [INFO] , замість [PERSON] ; - в графі «Відомості про батька» вказати - [PERSON] , [INFO] , громадянин України, при цьому виключивши відомості про [PERSON] , [INFO] , громадянина Республіки Індія, як батька дитини. Стислий виклад вимог позивача та відповідача Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 24 лютого 2023 року уклав шлюб з громадянкою Республіки Молдова [PERSON] , [INFO] , з якою з початку жовтня 2015 року проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] громадянка Республіки Молдова [PERSON] народила дитину на території України - [PERSON] . Батьком [PERSON] , [INFO] , вказано [PERSON] , відомості про батька дитини записані відповідно до ст. 135 СК України. Таким чином, запис про батька при народженні дитини - [PERSON] , проведений за вказівкою матері, а отже батьківство з юридичної точки зору по відношенню до дитини не встановлено. Однак, між вказаною дитиною та позивачем наявне кровне біологічне споріднення. Так, згідно Висновку про біологічне батьківство від 16 травня 2025 року № HID25-001987/C2F1 біологічне батьківство донора зразка маркованого « [PERSON] » щодо донора зразка маркованого « [PERSON] » не може бути виключено, ймовірність батьківства в цьому випадку становить 99,99996726 %. Також [INFO] громадянка Республіки Молдова [PERSON] народила дитину на території України - [PERSON] , батьком якої у свідоцтві про народження зазначено [PERSON] , з яким [PERSON] зареєструвала шлюб 26 листопада 2019 року. Однак, в подальшому, 22 вересня 2020 року [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб. Батьком дитини [PERSON] записано [PERSON] , на підставі ст. 133 СК України. Водночас, позивач є біологічним батьком дитини, оскільки між ним та дитиною наявне кровне біологічне споріднення, ймовірність батьківства - 99,99999892%, що підтверджується висновком про біологічне батьківство від 16 травня 2025 року № HID25-001987/C1F1. Враховуючи викладене, позивач і звернувся до суду із позовною заявою про визнання батьківства, що відповідно до ст. 128 СК України може бути визнано за рішенням суду. 25 липня 2025 року до суду надійшла заява відповідача [PERSON] про визнання позову. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі 19 червня 2025 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі відкрито загальне позовне провадження. 29 липня 2025 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі закрито підготовче провадження. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та його представника. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом дійсно встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24 лютого 2023 року, виданого Очаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 24 лютого 2023 року, про що 24 лютого 2023 року складено актовий запис №19. /а.с.18/ Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29 серпня 2017 року, виданого Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, підтверджується, що [PERSON] , народилась [INFO] , про що 29 серпня 2017 року складено відповідний актовий запис № 638; батьки: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] /а.с. 19/ Державна реєстрація народження [PERSON] , [INFO] , проведена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за заявою родичів, інших осіб або уповноваженого представника закладу охорони здоров`я), що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00049981625 від 11 березня 2025 року. /а.с. 20-21/ Згідно Висновку про біологічне батьківство від 16 травня 2025 року № HID25-001987/C2F1 біологічне батьківство донора зразка маркованого « [PERSON] » щодо донора зразка маркованого « [PERSON] » не може бути виключено, ймовірність батьківства в цьому випадку становить 99,99996726 %. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13 серпня 2021 року, виданого Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), підтверджується, що [PERSON] , народилась [INFO] , про що 13 серпня 2021 року складено відповідний актовий запис № 420; батьки: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] ./а.с. 19/ Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00049981942 від 11 березня 2025 року, державна реєстрація народження [PERSON] , [INFO] , проведена відповідно до статті 133 СК України./а.с. 24-25/ Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26 листопада 2019 року, виданого Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб у Приморському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 26 листопада 2019 року, про що 26 листопада 2019 року складено відповідний актовий запис № 2422. /а.с. 26/ 22 вересня 2020 року [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 22 вересня 2020 року, виданого Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)./а.с. 27/ Згідно Висновку про біологічне батьківство від 16 травня 2025 року № HID25-001987/C1F1 біологічне батьківство донора зразка маркованого « [PERSON] » щодо донора зразка маркованого « [PERSON] » не може бути виключено, ймовірність батьківства в цьому випадку становить 99,99996892 %. Відповідно витягу із наказу командира військової частини [NUMBER] від 22.08.2025 № 256 солдата [PERSON] , який наказом командира військової частини [NUMBER] від 08 серпня 2025 року № 201 - РС звільнений з військової служби у запас за підпунктом «б`б за станом здоров`я, з 22 серпня 2025 виключено зі списків особового складу військової частини [NUMBER] та зі всіх видів забезпечення військової частини, з котлового забезпечення зі сніданку 23 серпня 2025 року. Відповідно довідки, виданої Мологівською сільською радою від 10.10.2025 № 1163, до складу сім`ї [PERSON] , [INFO] входять: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Крім того, до матерілів справи долучено фотокартки сімейного життя, на яких зображено [PERSON] із дітьми. Нормативне обґрунтування. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно вимог ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Матеріалами справи встановлено, та не заперечується жодною із сторін, позивач з відповідачем не перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Як вище зазначено, державна реєстрація [PERSON] , [INFO] , проведена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за заявою родичів, інших осіб або уповноваженого представника закладу охорони здоров`я). Водночас, відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00049981942 від 11 березня 2025 року, державна реєстрація народження [PERSON] , [INFO] , проведена відповідно до статті 133 СК України. Статтею 122 СК України встановлено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Так, частиною 1 ст. 133 СК України встановлено, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Згідно п. 6. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Законодавець у частині першій статті 20 СК України закріпив вичерпний перелік статей цього Кодексу і відповідно вимог, що випливають із сімейних відносин, до яких застосовується позовна давність. До цього переліку належить у відповідності до частини другої статті 129 СК України вимога про визнання батьківства особою, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком. Тому положення частини другої статті 129 СК України, яке є спеціальним, не може бути поширене на положення про визнання батьківства, передбачені у статті 128 СК України. Крім того, законодавець у частині другій статті 20 СК України передбачив субсидіарне застосування положень ЦК України, які стосуються позовної давності, до сімейних відносин у випадках, передбачених частиною першої статті 20 СК України. Тому у випадках передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 СК України мають застосовуватися правові приписи, закріплені в частині третій статті 267 ЦК України. Тобто, суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність. Без заяви сторони у спорі позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов`язана лише з наявністю про це заяви сторони, зробленої до ухвалення рішення судом першої інстанції. Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2017 року у справі № 6-617цс17. Так, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13 серпня 2021 року, виданого Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), підтверджується, що [PERSON] , народилась [INFO] , про що 13 серпня 2021 року складено відповідний актовий запис № 420; батьки: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . 22 вересня 2020 року [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 22 вересня 2020 року, виданого Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Разом з тим, відповідачі у справі вимог про застосування позовної давності не заявляли. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до ст. ст. 6, 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Згідно пунктів 2.16.4, 2.16.7 Розділу ІІ «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року за № 96/5 , на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Оцінка аргументів сторін, висновки суду Судом враховуються приєднані позивачем письмові докази надані до суду. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, №3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. У постанові від 16.05.2018 року у справі № 591/6441/14-ц, провадження № 61-6030св18 Верховний Суд зазначив, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. А доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07.05.2009 року). Згідно Висновку про біологічне батьківство від 16 травня 2025 року № HID25-001987/C2F1 біологічне батьківство донора зразка маркованого « [PERSON] » щодо донора зразка маркованого « [PERSON] » не може бути виключено, ймовірність батьківства в цьому випадку становить 99,99996726 %. Згідно Висновку про біологічне батьківство від 16 травня 2025 року № HID25-001987/C1F1 біологічне батьківство донора зразка маркованого « [PERSON] » щодо донора зразка маркованого « [PERSON] » не може бути виключено, ймовірність батьківства в цьому випадку становить 99,99996892 %. Дослідивши матеріали справи, з огляду на релевантні джерела права, враховуючи наявність висновків про біологічне батьківство [PERSON] , визнання позову відповідачем [PERSON] , суд вважає батьківство [PERSON] , щодо [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , доведеним, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 121, 122, 125, 128, 129, 133, 134 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 82, 200, 206, 263-265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Outcome: approved