Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Представник позивача товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» Пархомчук С.В. через систему «Електронний суд», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 201465 від 04.08.2021 року 9 840,00 грн., судових витрат в розмірі 2 422,40 грн., а також 10 500,00 грн. - витрат на правову допомогу. В обґрунтування позову зазначає, що 04.08.2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 201465. Згідно з умовами договору товариство надало відповідачу кредит в сумі 2 000,00 грн. строком на 21 день із стандартною процентною ставкою 2% в день, або 730% річних, шляхом перерахування коштів на її картку, а позичальник зобов`язувалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно з умовами договору. 17 лютого 2022 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» було укладено Договір факторингу № 01-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників, у тому числі права грошової вимоги до [PERSON] . Згідно з випискою з особового рахунку за Кредитним договором, станом на 16.04.2025 року розмір заборгованості за Кредитним договором становить 9 840,00 грн., з яких: 2 000,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 7 840,00 грн. - прострочена заборгованість за процентами. З огляду на викладене, представник просить суд стягнути із відповідача заборгованість за Кредитним договором № 201465 від 04.08.2021 року в розмірі 9 840,00 грн. та судових витрат в розмірі 2 422,40 грн. та 10 500,00 грн. - витрат на правову допомогу. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.06.2025 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій позов підтримав та просить справу розглядати за його відсутності. Відповідач, який належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала. Відповідно до вимог ст.274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню ч.8 ст.178 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Враховуючи вимоги ст.280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 04.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАЙМЕР» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 201465 про надання коштів на умовах фінансового кредиту. Згідно з умовами Кредитного договору, товариство зобов`язувалося надати відповідачу кредит в сумі 2 000,00 грн (п.1.1.), строком на 21 день (п.1.2.) відповідач сплачує відсотки визначені п.п.1.3. договору. ТОВ «ЗАЙМЕР» виконало зобов`язання та надано відповідачу грошові кошти в сумі 2 000,00 грн. В подальшому, 17.02.2022 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено Договір факторингу № 01-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, в тому числі і до [PERSON] 14.04.2025 року ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» направило [PERSON] вимогу про виконання зобов`язань за Кредитним договором. Згідно з випискою з особового рахунку за Кредитним договором № 201465 за період з 04.08.2021 року по 16.04.2025 року, розмір заборгованості становить 9 840,00 грн., з яких: 2 000,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 7 840,00 грн. - прострочена заборгованість за процентами. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 01-17/02/2022 від 17.02.2022 року, на момент відступлення права вимоги заборгованість [PERSON] складала 9 840,00 грн., з яких: 2 000,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 7 840,00 грн. - прострочена заборгованість за процентами. Як зазначено в ст.526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, судом встановлено, що право вимоги за Кредитним договором № 201465 за 04.08.2021 року перейшло до ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ». Відповідно до ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Судом встановлено, що відповідачем не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язання за Кредитним договором щодо повернення кредитних коштів, а також відсотків. Приймаючи до уваги те, що відповідач отримавши від позивача кредитні кошти у добровільному порядку та у встановлені договором строки, їх не повернув, а також відсотки у встановленому договором розмірі на користь позивача не сплатив, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є законними обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору. Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно із ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 534/14/20 (провадження № 61-6638св22) зроблено висновки про те, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Верховний Суд, аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану стороні під час розгляду справи у суді першої інстанції, врахував, що адвокат є кваліфікованим юристом з повною вищою юридичною освітою, який має стаж роботи в галузі права не менше двох років, тому аналізуючи надані суду докази, а саме: Договір про надання правової допомоги від 29.12.2023 року, укладений між ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» та адвокатом Пархомчуком С.В., Додаткову угоду № 1 від 29.12.2023 року, Акт про отримання правової допомоги від 18.08.2025 року на суму 10 500,00 грн; Платіжну інструкцію № 3 9507 від 18.08.2025 року, враховуючи принципи дійсності, необхідності та розумності судових витрат та конкретні обставини справи, дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 10 500,00 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved