Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

У травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» (далі - ТОВ «Іннова Фінанс») звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором на загальну суму 36 820,00 грн. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 01.12.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» та [PERSON] укладено Договір про надання грошових коштів у позику № 6212961224. Як вбачається із змісту Договору позики, зазначений Договір разом із Правилами надання споживчих кредитів, затвердженими 17.11.2024 р. складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, а відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 36 820 грн, з яких 14 000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 20 720 грн - заборгованість за процентами, 2 100 грн - комісія. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з [PERSON] зазначену суму заборгованості. Окрім того, разом з позовною заявою до суду надійшло клопотання від представника ТОВ «Іннова Фінанс» про витребування доказів. Ухвалою суду від 02.06.2025 року відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Задоволено клопотання представника ТОВ «Іннова Фінанс» про витребування доказів. 16.06.2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача [PERSON] . Відповідач зазначив, що 01.12.2024 року між ним та ТОВ «Іннова Фінанс» було укладено кредитний договір № 6212961224, в межах якого він отримав 14 000 грн. Однак позивач заявляє до стягнення суму понад 31 000 грн, що включає надмірні штрафи, пені, комісії, не передбачені чітко умовами договору. Порушення ст. 18 Закону України «Про споживче кредитування» вказаною нормою прямо встановлено «Сума всіх штрафів, пені та неустойок не може перевищувати 50% від суми простроченого зобов`язання». У даному випадку, при тілі кредиту в 14 000 грн, позивач вимагає понад 17 000 грн додаткових нарахувань - що складає понад 122%, що є порушенням закону та підставою для визнання таких умов нікчемними. [PERSON] не заперечую обов`язок повернення фактично отриманих коштів (14 000 грн), однак інші нарахування є бездоказовими, безпідставними та порушують принцип співмірності. Просив відмовити в частині, що перевищує 14 000 грн. 01.07.2025 року до суду надійшло клопотання відповідача [PERSON] про розстрочення (розтермінування) виконання судового рішення. 25.08.2025 року від АТ КБ «Приват Банк» надійшла відповідь на запит. 05.09.2025 року до суду надійшло клопотання відповідача [PERSON] про відкладення (перенесення) розгляду справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив суд здійснювати розгляд справи без участі сторони позивача та задовільнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 01.12.2024 року між «Іннова Фінанс» та [PERSON] укладено Договір про надання грошових коштів у кредит № 6212961224 (далі - кредитний договір). Відповідно до п. 2.2, 2.3 кредитного договору Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику кредит на суму у розмірі: 14 000,00 грн шляхом перерахунку на поточний рахунок Позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки ( [NUMBER] ) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Позику у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплатити проценти за користування Позикою, нараховані згідно п.2.6.1., п.2.6.2. та п. 2.6.3. цього Договору, його додатків. Основні умови Договору щодо надання коштів у позику: п.2.4. Тип кредиту - кредит; п. 2.8. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби; п. 2.5. Строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів; Дати надання кредиту: 01.12.2024 року або наступний за ним календарний день; п. 2.6., 2.6.1. Тип процентної ставки - фіксована; Стандартна процентна ставка в день застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору, та становить: 1% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з дати укладення цього Договору. 0.87% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 (ста вісімдесят першого) календарного дня з дати укладення цього Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із дат яка настане раніше); п. 2.7. Договору позики, комісія за надання кредиту становить 15% від суми наданого Кредиту та нараховується на суму виданого за цим Договором Кредиту у день надання кредиту. Якщо в цьому пункті Договору значення розміру комісії за видачу Кредиту становить 0% (нуль процентів), це означає, що комісія за видачу Кредиту відсутня. Додаток № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № 6212961224 від 01.12.2024 року - Графік платежів за договором. Згідно з п. 10.6.10.7. кредитного договору Позичальник ознайомившись з усіма істотними умовами Оферти надав згоду (акцепт) на укладення Договору шляхом направлення повідомлення Товариству, яке підписано відповідно до абзацу третього частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме: шляхом введення у спеціальному полі під Офертою, яка містить усі істотні умови Договору, Одноразового ідентифікатора, який відповідає вимогам абзацу третього частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», та натиснення іконки «підписати». Вказана іконка стає активною лише після отримання та введення Одноразового ідентифікатора для підписання Договору та Одноразового ідентифікатора для підписання Паспорту Кредиту. Після підпису Електронного повідомлення Позичальником, зазначене повідомлення надійшло в ІКС Товариства, відповідно з цього моменту Товариство повідомлене про те, що Позичальник надав згоду (акцептував) на пропозицію (Оферту) Товариства щодо укладання Договору. Моментом підписання цього Договору є використання його Сторонами електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підписанням Договору зі сторони Товариства є формування та надання на ознайомлення Позичальнику Оферти, а також генерація та направлення Позичальнику Одноразового ідентифікатора. Підписанням Договору зі сторони Позичальника є направлення Позичальником повідомлення, що містить Одноразовий ідентифікатор отриманий від Товариства, через Особистий кабінет. На підтвердження укладення кредитного договору між Кредитодавцем та Позичальником, Позивач додає доказ підтвердження направлення одноразового ідентифікатора (5399) для підпису кредитного договору № 6212961224 від 01.12.2024 року та паспорту споживчого кредиту на фінансовий номер телефону Відповідача [NUMBER] . Зазначені одноразові ідентифікатори вказані також у кредитному договорі та паспорті споживчого кредиту після його підписання сторонами. Перерахування коштів за договором у сумі 14 000 грн позивач підтверджує копією квитанції «EasyPay» до платіжної інструкції № 20058-1354-167638794 (ID платежу 1519446134) про перерахування коштів від 01.12.2024 року 20:17:22, у якій зазначено переказ коштів на суму 14 000 грн, номер картки 522119 хххх 2050. Крім того, відповідно до листа АТ КБ «Приват Банк» № 20.1.0.0.0/7-250807/46137-БТ від 14.08.2025 року на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , на яку 01.12.2024 року було зараховано 14 000 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом ТОВ «Іннова Фінанс» за позичальником [PERSON] обліковується заборгованість в сумі 36 820 грн, з яких 14 000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 20 720 грн - заборгованість за процентами, 2 100 грн - комісія. Крім того, судом враховано, що у відзиві на позовну заяву відповідач підтвердив те, що ним дійсно було укладено договір позики № 6212961224 від 01.12.2024 року та він не заперечує обов`язок повернення фактично отриманих коштів. Отже встановлено, що позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору, проте відповідач взятих на себе зобов`язань не виконав, а саме не повернув отримані від позивача кредитні кошти та не виконав інших зобов`язань, встановлених договором. Відповідач [PERSON] у відзиві на позовну заяву визнав позовні вимоги в частині стягнення з нього тіла кредиту, однак не погодився із позовними вимогами щодо стягнення з нього відсотків, нарахованих за договором позики, оскільки вважає, що відсоткова ставка є надмірною. Судом встановлено, що відповідно до умов укладеного договору надання грошових коштів у кредит № 6212961224 від 01.12.2024, отримавши кредитні кошти, відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів (п. 5.3.2 Договору). Крім того, згідно з Розділом 4. Порядок обчислення (нарахування), економічна сутність та база розрахунку процентів. Порядок зміни процентів. Відповідно до п.п. 4.1., 4.4. проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Розмір процентної ставки, встановлений в п. 2.6. Договору, залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку дії Договору та не може бути збільшений Товариством в односторонньому порядку. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, що передбачено ч.1 ст. 1048 ЦК України. Відповідач підтвердив укладення договору про надання грошових коштів у позику № 6212961224 від 01.12.2024 та ознайомлення з умовами надання грошових коштів у кредит, не скористався правом протягом 14 календарних днів з моменту підписання та отримання примірника договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів, а відтак в силу положень закону та договору зобов`язаний був виконати взяті на себе зобов`язання за договором надання грошових коштів у кредит № 6212961224 від 01.12.2024. Таким чином, з боку відповідача по відношенню до позивача має місце свідоме порушення зобов`язання, визначеного у договорі про надання грошових коштів у кредит, що відповідно до статті 611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені договором або законом. Заборгованість відповідача за процентами визначена позивачем у розмірі 20 720 грн та вирахувана за наступною формулою - 14 000х1%х149, де 14 000 - це тіло позики, 1 % - процентна ставка, 149- кількість днів прострочення. З урахуванням вищенаведеного, перевіривши надані розрахунки заборгованості, суд погоджується з порядком нарахування позивачем заборгованості, яка відповідає вимогам закону та положенням договору про надання грошових коштів у позику, та вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог про стягнення заборгованості за договором знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими письмовими доказами і вважаються судом доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором про надання грошових коштів у позику належним чином не виконав, отримані у позику кошти разом з процентами вчасно не повернув, наявні підстави для стягнення з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Іннова Фінанс» заборгованості, розмір якої підтверджено наданим позивачем розрахунком та відповідачем не спростовано, а саме заборгованості у загальному розмірі 36 820,00 грн. Щодо клопотання відповідача про розстрочення виконання судового рішення, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ч. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Як роз`яснив пленум Верховного Суду України в пункті 10 постанови від 26.12.2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). Отже, розстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду щодо сплати загальної суми боргу частинами. Надання розстрочки судом полягає у визначенні розміру щомісячних платежів з метою погашення всієї суми боргу, визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку сплати останнього платежу на підставі розстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо розстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; суми щомісячного платежу, наявність яких має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування та сума щомісячних платежів знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання розстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника. Як на підстави для розстрочення рішення суду відповідач посилається на те, що його фактичний місячний дохід становить менше 8 000 грн, а також він щомісячно сплачує аліменти у розмірі 3 000 грн. На підтвердження цього відповідачем надано до суду скріншот з телефону про зарахування заробітної плати у розмірі 3 700 грн від 14.05.2025 та 4 267,08 грн від 28.05.2025, платіжну інструкцію № Р24А4380483118D845 про переказ коштів сплати аліментів на дитину у розмірі 3 015,08 грн від 28.05.2025, у зв`язку з чим просить суд розтермінувати суму заборгованості щомісячними платежами в рівних частинах строком на дванадцять місяців з дня набрання рішенням законної сили. Разом з тим, відповідачем не надано суду належні та допустимі докази його майнового стану, в тому числі отримання щомісячного доходу у розмірі, що становить менше 8 000 грн, а також скрутного фінансового становища За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволені клопотання [PERSON] про розстрочку (розтермінування) виконання судового рішення слід відмовити, оскільки воно є необґрунтованим та не підтвердженим відповідними доказами. Крім того, в зв`язку із задоволенням позовних вимог, в порядку ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved