Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

У вересні 2025 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до [PERSON] , мотивуючи його тим, що з 28 вересня 2018 року проживала з відповідачем в шлюбі, який був зареєстрований Соколівською сільською радою Пулинського району Житомирської області. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 21.05.2021 шлюб між нею та відповідачем було розірвано. На даний час вони проживають окремо за різними адресами, дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Після розірвання шлюбу відповідач протягом певного часу добровільно надавав відповідні кошти на потреби їх неповнолітнього сина, однак протягом останнього року припинив матеріально підтримувати дитину, із сином майже не спілкується та станом його здоров"я не цікавиться, участі у вихованні дитини не приймає, коштів на його потреби не надає. 01 вересня 2025 року їх син пішов до першого класу Андріївського ліцею Курненської сільської ради, що в свою чергу вимагає додаткових витрат на його навчання. Їй самостійно важко забезпечувати дитині належний рівень життя, так як вона тимчасово не працює. Відповідач є здоровим та працездатним і має можливість сплачувати аліменти, тому просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред"явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 11.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про судове засідання. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, про місце, дату та час розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовну заяву підтримує та просить її задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання, призначене на 01.10.2025, не з"явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином 30.09.2025. Будь-яких заяв та клопотань, а також відзиву на позовну заяву від нього на адресу суду не надходило. В судове засідання, призначене на 20.10.2025, відповідач [PERSON] не з"явився, про місце, дату та час розгляду повідомлявся за вказаною в позовній заяві адресою. Згідно відстеження поштового відправлення: "15.10.2025 повернення відправнику (одержувач відсутній за вказаною адресою)". З викладених обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення на підставі ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, при цьому цей обов`язок покладається як на матір дитини, так і на батька. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Пунктом 3 ст. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших малолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено та вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.09.2018, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 21.05.2021 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 8-9). Як вбачається з копій витягів з реєстру Курненської територіальної громади №2025/013175005 від 09.09.2025, № 2025/008729737 від 01.07.2025, копій довідок Курненської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 415, № 111 та № 112 від 09.09.2025, № 354 від 01.07.2025 [PERSON] та її син [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10-15). Згідно довідки Андріївського ліцею Курненської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 96 від 09.09.2025 [PERSON] , [INFO] навчається в 1-му класі даного ліцею (а.с. 16). Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів виплати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов"язків щодо дитини. Відповідно до частин 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що відповідач в добровільному порядку не надає допомоги на утримання свого малолітнього сина, будь-яких заперечень щодо позовних вимог, а також відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вважає стягнути з нього аліменти на користь позивачки на малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред"явлення позову до суду і до повноліття дитини. Сплата аліментів у зазначеному розмірі, на думку суду, здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток малолітньої дитини сторін. Крім того, суд роз"яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів малолітньої дитини, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. При зверненні до суду позивачку звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує його з відповідача в сумі 1211 грн 20 коп.

Outcome: approved