Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

29 липня 2025 року ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулося до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, сформованим в системі «Електронний суд». Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 серпня 2025 матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було передано на розгляд до Глобинського районного суду Полтавської області. Ухвалою Глобинського районного суду від 27 серпня 2025 року провадження у даній цивільній справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду. У позовній заяві зазначено, що 13.02.2022 року між\~Товариством з обмеженою відповідальністю\~«Манівео швидка фінансова допомога»\~та [PERSON] було укладено кредитний договір № 154649041 на суму 12000,00 грн. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV8КА75. Згідно умов Кредитного договору, первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 12000,00 грн 13.02.2022 на банківську карту № 5363-554XX-XXXX-3348 відповідача, яку відповідач вказав у заявці при укладенні Кредитного договору. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01.\~У подальшому до Договору факторингу укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу.\~Предметом Договору факторингу № 28/1118-01 є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги.\~Первісний кредитор та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на виконання Договору факторингу підписали Реєстр прав вимоги № 175 від 05.05.2022, за яким від первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 30.10.2023 року\~між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу\~№ 30/1023-01. Предметом Договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги.\~ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на виконання Договору факторингу підписали Реєстр прав вимоги № 2 від 20.12.2023 до Договору факторингу, за яким від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 04.06.2025 між\~ТОВ ФК «Онлайн Фінанс»\~та\~ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ»\~укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю. Предметом Договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах Боржників.\~Відповідно до Реєстру Боржників № б/н від 04.06.2025 за Договором факторингу від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 21657,60 грн. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором, становить 21657,60 грн, яка складається з: 12000,00 грн - заборгованості по тілу кредиту; 9657,60 грн - заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Посилаючись на вищевикладене, позивач прохав суд, стягнути з відповідача на користь позивача\~21657,60 грн, яка складається з: 12000,00 грн - заборгованості по тілу кредиту; 9657,60 грн - заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом, судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн. У судовому засіданні представник позивача позов підтримувала та прохала його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позові. У судовому засіданні представник відповідача прохала відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на наступне. До позову ТОВ «Юніт Капітал» долучило форму реєстру боржників по договору факторингу, форму акта прийому-передачі реєстру боржників, форму акта повернення права вимоги, акта звірки взаємних розрахунків. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 04/06/5-Ю від 04.06.2025 позивач набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором № 154649041 у сумі 21657,60 грн. Також, згідно долученої позивачем виписки з особового рахунку відповідача за кредитним договором № 154649041 від 13.02.2022 заборгованість у сумі 21657,60 станом на 25.06.2025 перед ТОВ «Юніт Капітал» не погашена. Однак доказами, які підтверджуються наявність заборгованості та її розміри є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарський операцій. В той же час, розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однією сторони. Зазначає, що відповідачу були нараховані відсотки поза межами строку дії договору, що не ґрунтується на законі, оскільки права та інтереси кредитодавця за межами строку дії договору захищаються у спосіб застосування до боржника вимог ст. 625 ЦК України. Вказує, що нарахування відсотків після спливу строку користування кредитними коштами є безпідставним. Вказує, що вимога на момент укладення договору факторингу мала би бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до відповідача на момент укладення договору факторингу від 28.11.2018 не було і сторони не могли передбачити, що 13.02.2022 цим товариством буде укладено кредитний договір з відповідачем. Зазначає, що позовна заява не містить належних та допустимих доказів передачі права вимоги від первісного кредитора до фактора за кредитним договором № 154649041 від 13.02.2022 року, що свідчить про відсутність у фактора права вимоги та є самостійною та достатньою підставою до відмови у задоволенні позову, незалежно від обґрунтованості вимог позивача по суті спору. Представник також заперечує проти задоволення вимог в частині стягнення 7000 грн витрат на професійну правничу допомогу, оскільки, вказана сума витрат на правничу допомогу є неспівмірною зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, не в повній мірі відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру, а також те, що їх стягнення з відповідача становитиме надмірний тягай, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Крім того, вказує, що укладення кредитного договору № 154649041 може бути шахрайськими діями, оскільки відповідач [PERSON] не отримував кредитні кошти, оскільки, ще до початку повномасштабного вторгнення виїхав за кордон. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 13.02.2022 року між\~Товариством з обмеженою відповідальністю\~«Манівео швидка фінансова допомога»\~та [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії № 154649041. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV8КА75. Згідно умов Договору, за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 15500 грн 00 коп на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених в цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (п.2.1.), сума кредитного ліміту, вказана в п. 2.1. договору це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника (п. 2.2.). Відповідно до п. 2.3. кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором у сумі 12000,00 одразу після укладення договору, який має бути повернено до 15.03.2022 року. Пунктом 3.6. Позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого Позичальник може збільшувати суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання Позичальником першого Траншу. Відповідно п. 5.1. за вибором Позичальника, кожен окремий Транш за цим Договором може надаватися Позичальнику в наступний спосіб: 5.1.1. шляхом ініціювання Кредитодавцем безготівкового перерахування суми Кредиту на банківський рахунок Позичальника, за реквізитами Платіжної картки 5363-54XX-XXXX-3348, що відбувається до 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання чергового Траншу за Договором. За затримку перерахування коштів, що спричинена діями третіх осіб, Кредитодавець відповідальності не несе. Як вбачається з п. 7.1. на момент укладення цього Договору, Сторони дійшли згоди, що сума Кредиту за всіма наданими Траншами має бути повернена Кредитодавцю не пізніше дати закінчення Дисконтного періоду кредитування - 15.03.2022, а саме не пізніше ніж через 30 (тридцять) днів від дати отримання першого Траншу Позичальником. Відповідно до п. 8.3. за умови якщо Позичальник не скористається умовами зменшення витрат та загальної вартості Кредиту за Договором на умовах пункту 8.5. Договору, то зобов`язання Позичальника по сплаті процентів за весь строк Дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 766,50 (сімсот шістдесят шість цілих п`ять десятих) відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,10 відсотків в день від суми залишку Кредиту що знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним (а.с.14-21). Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.\~ Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання\~ електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію»\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, вищезазначений договір, укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовим наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №561/77/19. На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з відповіді АТ КБ «Приват Банк», на ім`я\~ [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] . Згідно виписки по рахунку 13.02.2022 року на картку було зараховано суму 12000,00 грн (а.с.146-149). Отже, із досліджених доказів судом встановлено, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01. Предметом Договору факторингу № 28/1118-01 є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Строк вказаного договору закінчується 28\~листопада 2019\~року.\~В подальшому\~Сторони погодили\~продовжити строк\~дії Договору\~рядом Додаткових\~угод до\~31.12.2024.\~Таким чином,\~договір №\~28/1118-01\~є рамковою\~угодою,\~що діє\~протягом визначеного\~проміжку часу,\~а саме\~28.11.2018\~31.12.2024(а.с.46-55). Згідно Реєстру прав вимоги № 175 від 05.05.2022 до\~Договору факторингу № 28/1118-01 (з урахуванням додаткових угод до нього) до\~ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача\~за кредитним договором № 154649041 (а.с.59-60). 30.10.2023\~між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу\~№ 30/1023-01. Предметом Договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимог (а.с.62-66). Згідно Реєстру прав вимоги № 2 від 20.12.2023 до Договору факторингу № 30/1023-01, від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 154649041 на загальну суму 21657,60 грн (а.с.67-68). 04.06.2025 між\~ТОВ ФК «Онлайн Фінанс»\~та\~ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ»\~укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю. Предметом Договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах Боржників (а.с.70-74). Відповідно до Реєстру Боржників № б/н від 04.06.2025, який є Додатком № 1 до Договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025, від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до Позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 154649041 на загальну суму 21657,60 грн (а.с.75-76). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, право вимоги за\~кредитним договором № 154649041 від 13.02.2022\~перейшло до\~ТОВ\~«ЮНІТ КАПІТАЛ» на підставі договорів факторингу. Згідно Виписки з особового рахунку за Кредитним договором №\~154649041, заборгованість\~ [PERSON] \~станом на 25.06.2025 року становить:\~21657,60 грн, яка складається з: 12000 грн - заборгованості по тілу кредиту; 9657,60 грн - заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом\~(а.с.84). Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача\~12000 грн - заборгованості по тілу кредиту, суд зазначає наступне. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Приймаючи до уваги те, що\~відповідач отримавши кредитні кошти в сумі 12000,00 грн, доказів суду, які б підтверджували виконання зобов`язання з повернення заборгованості за основною сумою боргу в повному обсязі не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 12000 грн\~-\~суми заборгованості по тілу кредиту є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Як вбачається\~зі ст.\~76\~ЦПК України\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Стаття 80 ЦПК України передбачає, що\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Тому, посилання представника відповідача на те, що [PERSON] не отримував кредитні кошти, оскільки, на картці можливо були шахрайські махінації, матеріалами справи та дослідженими доказами жодним чином не доведені. Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача\~9657,60\~грн суми заборгованості за відсотками,\~суд зазначає наступне. За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Отже, за приписом зазначеної статті нарахування процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку користування кредитом та у розмірі встановленому договором. Аналіз викладених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті\~1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Судом встановлено, що відповідач отримала від первісного кредитора кредитні кошти в сумі 12000,00 грн. Згідно умов\~договору,\~кредитна лінія\~надається строком\~на 30\~днів від\~дати отримання\~кредиту (Дисконтний\~період),\~а саме\~до 15.03.2022\~(п.2.3.,3.7.).\~Сторони погодили,\~що для\~здійснення першої\~пролонгації за\~цим договором,\~позичальнику необхідно\~сплатити всі\~нараховані проценти\~за перші\~30\~днів дисконтного\~періоду у\~розмірі 6516\~грн 00\~коп.\~(п.3.8).\~За умови\~якщо Позичальник\~не скористається\~умовами зменшення\~витрат та\~загальної вартості\~Кредиту за\~Договором на\~умовах пункту\~8.5.\~Договору,\~то зобов`язання\~Позичальника по\~сплаті процентів\~за весь\~строк Дисконтного\~періоду кредитування\~визначається за\~процентною ставкою\~766,50\~(сімсот\~шістдесят шість\~цілих п`ять\~десятих)\~відсотків річних,\~що на\~день укладення\~Договору становить\~2,10\~відсотків в\~день від\~суми залишку\~Кредиту що\~знаходиться у\~Позичальника за\~кожний день\~користування ним\~ (п.8.3.).\~Зобов`язання по\~сплаті процентів\~за користування\~Кредитом після\~закінчення Дисконтного\~періоду кредитування\~визначається за\~процентною ставкою\~1087,70\~(одна\~тисяча вісімдесят\~сім цілих\~сім десятих)\~відсотків річних,\~що на\~день укладення\~Договору становить\~2,98\~відсотків в\~день від\~суми залишку\~Кредиту,\~що знаходиться\~у Позичальника\~за кожний\~день користування\~ним (п.8.4).\~Якщо Позичальник\~вчинить описані\~в п.\~3.2.\~Договору дії\~щодо продовження\~Дисконтного періоду\~(ініціює\~Пролонгацію)\~один або\~декілька разів\~та здійснить\~повернення всієї\~суми отриманого\~Кредиту до\~закінчення строку\~Дисконтного періоду\~(з\~урахуванням всіх\~Пролонгацій),\~то зобов`язання\~Позичальника по\~сплаті процентів\~фактичні дні\~користування Кредитом\~за період\~від дати\~видачі Кредиту\~до 15.03.2022\~р.\~(включно)\~будуть визначається\~на умовах\~п.\~8.5.1.\~Договору за\~Дисконтною процентною\~ставкою,\~а з\~наступного дня\~після 15.03.2022\~р.\~за ставкою\~661,98\~(шістсот\~шістдесят одна\~цілих дев`яносто\~вісім сотих)\~відсотків річних,\~що на\~день укладення\~Договору становить\~1,81\~відсотків в\~день від\~суми Кредиту\~за кожний\~день користування\~ним (п.8.5.2). Тобто, аналізуючи умови кредитного договору, судом встановлено, що ним визначено строк кредитування, який становить 30 днів та який є Дисконтним періодом. Для продовження дисконтного періоду, позичальник, повинен здійснити оплату всіх фактично нарахованих процентів. З наданих суду доказів, не вбачається, що позичальник здійснив дії передбачені п.3.7. Договору, тому строк Дисконтного періоду закінчився, а отже відсотки повинні нараховуватися за Базовою процентною ставкою в розмірі 2,10 процентів в день від суми кредиту за кожен день користування ним. Так, за підрахунками суду, розмір відсотків протягом строку дії кредитного договору, а саме 30 днів, виходячи з розміру процентної 2,10 процентів в день від суми кредиту за кожен день користування ним становить: 7560,00 грн (12000,00 (тіло кредиту)х2,10% = 252,00 грн (відсотки в день) х 30 дні). Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти у розмірі та за період встановлені кредитним договором в сумі\~7560,00 грн, тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. Вирішення питання стягнення судових витрат. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як зазначено в п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду було заявлено позовні вимоги в загальному розмірі\~21657,60 грн, судом задоволено позовні вимоги на суму\~19650,00 грн,\~що становить 90,73% від ціни позову. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі\~2422,40 грн, отже з відповідача на користь позивача\~підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі\~2197,84\~грн, що складає 90,73% від\~2422,40 грн. Як зазначено в ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~для\~визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, адвокат Тараненко А.І. надавав правничу допомогу позивачу, вартість послуг становить 7000,00 грн (а.с.85-89). Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що оскільки позов задоволено частково, витрати, які поніс позивач на професійну правничу допомогу, підлягають стягненню пропорційно до задоволених позовних вимог на суму 6351,10 грн, що складає 90,73% від\~7000,00 грн.

Outcome: partial