Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

25.06.2025 представник ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» - Тараненко А.І. подав до суду заяву, в якій просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором №674696162 від 07.06.2023 у сумі 70742,22 грн. та судові витрати. В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог посилається\~на те,\~що 07.06.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали кредитний договір № 674696162 на суму 14900,00 грн у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору. а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі та сплатити відсотки за його користування. 28.11.2018 між ТОВ «ФК «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01. 19.12.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 19/1224-01. 29.05.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] на загальну суму 70742,22 грн. Відтак, відповідач має невиконані зобов`язання з повернення коштів перед ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», які в добровільному порядку не виконує, що зумовило звернення позивачем до суду із вимогою про стягнення заборгованості. Ухвалою суду від 02.07.2025 відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено судове засідання. В судове засідання представник позивача не прибув, однак в поданій заяві просив суд розглядати справу без його участі, на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомляв, відзиву на позовну заяву не подавав. 16.10.2025 суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 07.06.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали кредитний договір № 674696162 на суму 14900,00 грн у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору. а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі та сплатити відсотки за його користування. 28.11.2018 між ТОВ «ФК «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01 19.12.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ « ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 19/1224-01 29.05.2025 між ТОВ « ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором. Як видно з матеріалів справи заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 70742,22 грн., яка складається з: 14900,00 грн. заборгованість по тілу кредиту; 55842,22 грн заборгованість по несплаченим відсотках за користуванням кредитом. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] на загальну суму 70742,22 грн. Відтак, аналіз фактичних обставин справи свідчить, що між сторонами виник спір щодо неналежного виконання зобов`язання за кредитним договором, а тому до спірних відносин застосуванню підлягають норми матеріального права, зокрема Розділу І Книги п`ятої та Глави 71 Підрозділу 1 Розділу ІІІ ЦК України. Як зазначено у ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. А згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи те, що судом встановлено факт отримання [PERSON] коштів за кредитним договором № 902097036 від 18.01.2023 в розмірі 10 000 грн. та факт їх неповернення відповідачем у відповідності до умов вказаних у договорах та у строки визначені сторонами, тому суд дійшов висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом та відсотками. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, докази зворотнього у суду відсутні. А враховуючи той факт, що ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» останнім відступило право вимоги щодо відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» на підставі Договір факторингу і таке відступлення відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 512 та 513 ЦК України, тому позов підлягає до задоволення повністю. Відповідно до положення п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір у розмірі 2422, 40 грн.. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд керується ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивач просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. Вирішуючи таку вимогу позивача, суд з урахуванням вимог ст. 137 ЦПК України, дійшов висновку, що такі підтверджені належними доказами, зокрема, договором про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025, додатковою угодою до договору про надання правової допомоги №25770852409 від 30.05.2025; актом прийому-передачі наданих послуг та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № 4956 від 24.04.2012. Суд вважає, що визначена адвокатом сума гонорару є обґрунтованою, та такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих послуг, у зв`язку з чим вказана сума підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Відтак, з відповідача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу на користь позивача у розмірі 7000 гривень.

Outcome: approved