Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката Микитюка С.М. звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 5\~000,00 грн, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог, позивачка зазначає, що 11.04.2011 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, який розірвано Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 26.02.2018 року. Від даного шлюбу народилась дитина, а саме: син [PERSON] [INFO] . Позивачка покликається на те, що дитина перебуває на повному її утриманні. Відповідач наданий час проживає окремо, матеріальної допомоги на дитину не надає. Усі фактично витрати на утримання спільного сина виконує самостійно. Добровільної згоди про розмір та порядок надання матеріальної допомоги на утримання дитини між ними не досягнуто. Додає, що доходів, які отримує на даний час не вистачає для повноцінного виховання, харчування і утримання сина. Окрім цього, позивачка зазначає, що їй не відомо чи офіційно працевлаштований відповідач, однак він є працездатною особою, фізично здоровий, не є особою з інвалідністю, тобто може працювати та сплачувати аліменти. Ухвалою суду від 28 липня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження в справі з викликом сторін та призначено судове засідання. У судове засідання позивач та її представник не з`явились. Від представника позивачки [PERSON] надійшла заява, у якій він просить розгляд справи проводити без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує, у випадку неявки в судове засідання відповідача не заперечує щодо постановлення заочного судового рішення. Відповідач будучи належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи в судове засідання повторно не з`явився, відзив не подав. Враховуючи, що про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав і позивачка не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, проводить розгляд справи згідно\~ст. 280 ЦПК України\~в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивачки. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 30.04.2011 року між [PERSON] та [PERSON] . Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харків, Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, актовий запис № 450, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.7). Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.02.2012 року [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Відповідно до Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 26.02.2018 року, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.10). [PERSON] зареєстрований разом з позивачем, що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади, щодо зареєстрованого місця проживання позивача та Витягом з реєстру територіальної громади, щодо зареєстрованого місця проживання [PERSON] (а.с.6, 9) 25.01.2022 року позивачка уклала шлюб та змінила своє прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.11). Позивачка, покликаючись на\~ст. 180 СК України, вказує на обов`язок відповідача як батька утримувати їхню дитину до досягнення повноліття, оскільки відповідач не виконує такого обов`язку, тому просить вирішити спір в судовому порядку. Між сторонами виник спір щодо обов`язку батьків утримувати дітей до досягнення повноліття. Спірні правовідносини регулюються положеннями\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України), а саме Главою 15 Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята\~статті 7 СК України). За змістом норми\~статті 142 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбачених Законом. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 Сімейного Кодексу України). Згідно зі статтями181,\~191 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ч. 1\~ ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний\~рекомендований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~становить розмір\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~і може\~бути присуджений\~судом у\~разі достатності\~заробітку (доходу)\~платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України). Вимогами ст.184\~СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст.27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків визначених Законом. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини (частина перша\~статті 179 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 179 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Застосовуючи до спірних правовідносин зазначені норми права, суд дійшов до такого висновку. Сторони разом не проживають, їхня дитина проживає з позивачкою, між батьками не досягнуто домовленості щодо порядку, способу, форми та розміру участі відповідача в утриманні неповнолітньої дитини. Відповідач [PERSON] , є особою працездатного віку, в силу вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, зобов`язаний утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Обставин, які можуть бути враховані судом при визначенні розміру аліментів (незадовільний стан здоров`я відповідача, наявність у нього інших утриманців, тощо) судом не встановлено. Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах на утримання неповнолітніх дітей зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Відтак, суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивачки належить стягувати аліменти на сина [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн щомісячно, починаючи з 24.07.2025 року до повноліття дитини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Приймаючи до уваги, що позивач при подачі до суду позовної заяви була звільнена від сплати судового збору, та враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд доходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211 грн 20 к. На підставі статей 182, 183, Сімейного Кодексу України

Outcome: approved