Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

01.08.2025 року позивачка [PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м.Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання спільної дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви В обґрунтування позовних вимог зазначила, що між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб 13 липня 2021 року. Від цього шлюбу є неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, шлюб розірвано рішенням суду. Дитина проживає з матір`ю, а батько участі у вихованні не бере, матеріальної допомоги не надає, приховує реальні доходи. Мати не отримує державної допомоги, утримує дитину самостійно, коштів не вистачає навіть на необхідне. Ухвалою суду від 05 серпня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження по зазначеній справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 26.08.2025 року через канцелярію суду за допомогою підсистеми «Електронний суд» від представника відповідача [PERSON] адвоката Стариченка М.П. надійшов відзив на позовну заяву про стягнення аліментів. В обґрунтування відзиву зазначено, що відповідач заперечує твердження позивачки про нібито ухилення від сплати аліментів і невиконання батьківських обов`язків. Відповідач стверджує, що завжди надавав матеріальну допомогу на утримання сина та підтримував зв`язок із дитиною. Пояснює відсутність зв`язку і переказів тим, що позивачка свідомо приховувала своє місцезнаходження після виїзду з окупованої території. Наголошує, що служить у Збройних силах України і не ухилявся від виконання обов`язків батька. Зазначає, що не заперечує проти стягнення аліментів у розмірі 1/4 від заробітку на користь дитини. Позивачка та її представник надали до суду заяви, в якій просять розглянути справу за їхньої відсутності, на позовних вимогах наполягають в повному обсязі. Відповідач та його представник по справі у судове засідання не з`явилися, хоча про час день та місце слухання справи повідомлені належним чином. Під час ухвалення рішення просили врахувати відзив на позовну заяву. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, думку відповідача який визнав позов повністю, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 ст.182\~СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 2 статті 183 Сімейного кодексу України, у разі стягнення аліментів на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері або батька, яка спрямовується на утримання всіх дітей. Ця частка утримується до досягнення повноліття найстаршою дитиною. Відповідач, скерував до суду відзив на позовну заяву в якому позов визнав в повному обсязі. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь\~осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімального прожиткового мінімуму. Отже з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру в розмірі 1211,20 грн. Згідно з вимогами ч.2\~ст.141 ЦПК України\~у разі\~задоволення позову\~інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються на відповідача.

Outcome: approved