Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

13 лютого 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 63 472,85 грн. та судові витрати. Позов обґрунтований тим, що 19.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та [PERSON] укладено договір № 754939, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» перерахувало відповідачу кредитні кошти в сумі 37 500,00 грн, а відповідач зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. ТОВ «Слон Кредит» взяті на себе зобов`язання виконало, надавши відповідачу кредит відповідно до умов кредитного договору. 21.02.2024 ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс» уклали договір факторингу № 2102-24, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором від 19.11.2021 № 754939 перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс». Відповідач не виконав умови кредитного договору, не повернув кредит позивачу, а також не виконав всі інші грошові зобов`язання перед позивачем за кредитним договором. Згідно з договором факторингу сума боргу перед новим кредитором ТОВ «Діджи Фінанс» становить 63 472,85 грн. ТОВ «Діджи Фінанс» було вжито заходи досудового врегулювання спору, шляхом направлення Адвокатської вимоги № 3297308595-АВ від 27.06.2024 на адресу відповідача. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 754939 від 19.11.2021 в розмірі 63 472,85 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 28 407,87 грн.; заборгованість за відсотками - 35 064,98 грн.; заборгованість за комісійними винагородами - 0,00 грн.; заборгованість за пенею - 0,00 грн.; судовий збір - 2 422,40 грн. та 6 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями 13.02.2025 справу передано на розгляд судді Макарчуку С.М. Відповідно до одержаної в порядку ст. 187 ЦПК України інформації, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 21 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено у справі судове засідання на 21 квітня 2025 року. 21 квітня 2025 року судове засідання відкладено на 02 липня 2025 року у зв`язку з неявкою усіх учасників справи. 02 липня 2025 року судове засідання відкладено на 09 вересня 2025 року у зв`язку з неявкою усіх учасників справи. 09 вересня 2025 року судове засідання відкладено на 09 жовтня 2025 року у зв`язку з клопотанням відповідача. Представник відповідача [PERSON] , адвокат Поета Ю.В. до суду подав додаткові пояснення, в якому підстави заперечення наступні: відповідач вважає, що розмір нарахованого боргу за відсотками на підставі ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Заборгованість за тілом в сумі 28 407,87 грн. відповідач не заперечує, відсотки в сумі 35 064 грн. не визнає, тому, що згідно відомостей військового квитка перебував на службі з 25.02.2022, а до призову відповідача на військову службу він сплачував кредит згідно розрахунку боргу позивача. Відповідач не заперечує наявність боргу за тілом наданого кредиту перед первинним кредитором в сумі 28 407,87 грн., але зазначає, що первинним кредитором не було надано до матеріалів справи повної первинної бухгалтерської документації по розрахунку заборгованості. Розрахунок боргу наданий позивачем не є первинною бухгалтерською документацією в розумінні ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік» та не містить повної інформації про рух коштів. Відповідач прохав не стягувати відсотки починаючи з дати його призову на військову службу та вважає спірним нарахований борг за тілом наданого кредиту, через ненадання позивачем повної бухгалтерської документації. У судове засідання 09 жовтня 2025 року: Представник позивача не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутності сторони позивача, підтримання позовних вимог. Представник відповідача не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду подав заяву у якій прохав позовні вимоги задовольнити частково та просив врахувати правову позицію, висловлену у відзиві на позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 19.11.2021 між ТОВ «Слон Кредит» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 754939 (а.с.40-42). За умовами договору ТОВ «Слон Кредит» надало відповідачу кредит у розмірі 37 500,00 грн. строком на 730 днів, починаючи з 19.11.2021, з терміном повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 19.11.2023. Відповідно до п.1.5.1. договору, комісія за надання кредиту: 30 000,00 грн., яка нараховується за ставкою 25% від суми кредиту одноразово. Згідно п.1.5.2. вказаного договору, проценти за користування кредитом: 7 500,00 грн., які нараховуються за ставкою 85% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до п.1.6. договору, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Із положень пункту 2.2.3 кредитного договору слідує, що проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена пунктом 1.6 цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо визначена в пункті 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного пунктом 1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку, встановлену пунктом 1.6 договору. Якщо визначена пунктом 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно пункту 2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно пункту 1.6 договору. Згідно п.2.3.1.2. договору, позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Відповідно до копії платіжного доручення № 11885 від 19.11.2021 ТОВ «Слон Кредит» отримувачу [PERSON] перерахувало 30 000,00 грн., призначення платежу: кошти згідно договору № 754939 (а.с.59). 21.02.2024 між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Слон Кредит» укладено Договір факторингу № 2102-24, відповідно до якого ТОВ «Слон Кредит» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» право грошової вимоги до боржників, в тому числі й боржника [PERSON] за кредитним договором № 754939 від 19.11.2021, що підтверджується витягом з Додатку № 1 до Договору факторингу № 2102-24 від 21.02.2024, платіжним доручення про перерахування коштів за вказаним договором факторингу. З акту приймання-передавання реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу № 2102-24 від 21.02.2024 вбачається, що ТОВ «Слон Кредит» передало, а ТОВ «Діджи Фінанс» прийняло право вимоги до боржників (а.с.10, 55). Відповідно до витягу додатку з реєстру боржників до договору факторингу № 2102-24 від 21.02.2024 ТОВ «Діджи Фінанс» сума боргу [PERSON] становить 63 472,85 грн, з яких 28 407,87 грн. заборгованість за тілом кредиту, 35 064,98 грн. заборгованість за відсотками, 0,00 грн. сума заборгованості за комісією, 0,00 грн. сума заборгованості за пенею (а.с.13-35). Таким чином, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги за боргом до [PERSON] за кредитним договором № 754939. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 626, 628 ЦК України). Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилами частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається відповідач не оспорює фактичні обставини справи, а саме те, що він отримав кредит від ТОВ «Слон Кредит» у розмірі 37 500,00 грн. Водночас заперечує щодо стягнення процентів та комісії за користування кредитом. Відповідно положень п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» (в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин) військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Згідно матеріалів справи відповідач [PERSON] є військовослужбовцем, перебуває на військовій службі з 25.02.2022, на яку був призваний по мобілізації до в/ч [NUMBER] (а.с.89) і на даний час перебуває на військовій службі у в/ч [NUMBER] (а.с.90-93). Таким чином, відповідно до п.15 ст.14 ЗУ ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» (в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин), відносно відповідача [PERSON] штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає лише сума заборгованості за тілом кредиту в розмірі 28 407,87 грн., проти якої не заперечує і сторона відповідача. В зв`язку з частковим задоволенням позову, стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу позивача в розмірі 6 000 грн., підлягає задоволенню пропорційно в розмірі 2 700 грн. Судові витрати понесені позивачем по оплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн. при подачі позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial