Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, в якому просив стягнути заборгованість за надані послуги з поводження з побутовими відходами у розмірі 7381,58 гривень, а також понесені судові витрати. В обґрунтування позову представник зазначив, що відповідно до рішення Виконавчого комітету Червоноградської (на даний час Шептицької) міської ради від 07 липня 2022 року №94 Комунальне підприємство визначено виконавцем послуг з вивезення побутових відходів з території населених пунктів Червоноградської (на даний час Шептицької) міської територіальної громади, до складу якої входить і смт Гірник. На виконання вимог законодавства позивачем було оприлюднено публічний договір про надання послуг з поводження з побутовими відходами, який відповідно до положень статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України є договором приєднання та вважається укладеним з усіма споживачами, що фактично користуються послугами і не заявили про відмову від їх отримання. Зауважив, що відповідачі зареєстровані та фактично проживають за адресою, з якої здійснюється вивезення побутових відходів, отже, є споживачами послуг позивача. Представник позивача зазначає, що нарахування проводиться відповідно до встановлених тарифів, інформація щомісячно доводиться до відома споживачів, проте оплата відповідачами не здійснюється належним чином, унаслідок чого станом на 27.02.2025 утворилася заборгованість у розмірі 7 381,58 грн. Попередження про необхідність погашення боргу, надіслані позивачем відповідачу залишилися без відповіді. Заяви про перерахунок чи про ненадання послуг відповідачами не подавалися, акти-претензії відсутні. Зважаючи на вищенаведене, оскільки на даний час борг споживачами не сплачено, представник позивача просить позов задовольнити та стягнути з відповідача вказану суму заборгованості. Ухвалою від 18.06.2025 судом відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. 07.07.2025\~відповідачі [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] подали до суду відзив на позовну заяву, у якому останні повністю заперечили заявлені позовні вимоги, оскільки вважають, що між сторонами договірні зобов`язання відсутні. Зокрема, вони зазначили, що жоден із них не укладав договору на надання послуг з поводження з побутовими відходами, не подавав заяви-приєднання та не отримував таких послуг. Зауважили, що будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належав [PERSON] , яка померла [INFO] , а спадщину після неї ніхто не прийняв. Серед іншого зазначили, що за вказаною адресою зареєстровано шість осіб, проте фактично проживають лише двоє. Відповідачі стверджують, що послуги з вивезення побутових відходів їм не надавались, оскільки відходи ними утилізуються власними силами (спалюються, компостуються, здаються як вторсировина). Також відповідачі зазначили, що [PERSON] неодноразово зверталась до КП «Червонограджитлокомунсервіс» із заявами про відмову від отримання послуг та розірвання договору. Позивач, на думку відповідачів, не надав жодного доказу фактичного надання послуг або укладення договору, тому нарахована заборгованість є надуманою і безпідставною. У зв`язку з цим відповідачі просять відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 14.07.2025 представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у якому зазначив, що доводи, наведені відповідачами у відзиві не спростовують визначеного законом обов`язку споживачів оплачувати надані послуги з поводження з побутовими відходами та не спростовують аргументи, викладені у позовній заяві. Представник позивача вказує, що договір на надання послуг з поводження з побутовими відходами є публічним договором приєднання, укладення якого є обов`язковим відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Також представник позивача звертає увагу, що послуги з вивезення побутових відходів є суспільно необхідними та надаються не за бажанням, а в силу обов`язку, а тому споживачі зобов`язані здійснювати оплату незалежно від факту письмового укладення договору. Вказує, що відповідачі не звертались із заявами про перерахунок плати у зв`язку зі зміною кількості осіб, які фактично проживають у домоволодінні, а подані ними акти про фактичне проживання не відповідають затвердженій формі та не є належними доказами відповідно до статті 77 ЦПК України. Також представник позивача наголошує, що самостійне поводження з відходами (спалювання, сортування, компостування) не передбачене чинним законодавством і не може бути підставою для звільнення від сплати за послуги, оскільки така діяльність відповідно до статті 32 Закону України «Про відходи» підлягає ліцензуванню. Представник відповідача підкреслив, що єдиним визначеним виконавцем послуг з вивезення побутових відходів на території Червоноградської (на даний час Шептицької) міської територіальної громади є позивач. Також представник позивача зауважив, що скарги від відповідачів щодо ненадання або неналежного надання послуг не надходили. На підставі викладеного представник позивача вважає свої вимоги обґрунтованими, а розрахунок заборгованості правильним та здійсненим у межах чинного законодавства. У зв`язку з цим просить суд задовольнити позов у повному обсязі та стягнути з відповідачів заборгованість у сумі 7 381,58 гривень та судові витрати. В судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав, просив такі задовольнити в повному обсязі, навівши аргументи, що аналогічні викладеним у позовній заяві та у відповіді на відзив. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] просили в позові відмовити у повному обсязі, оскільки вважають, що вони не є належними відповідачами, не укладали договір на надання послуг з поводження з побутовими відходами, такими послугами не користуються, а відходи утилізують самостійно. 07.10.2025 сторони та їх представники в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду даної справи, підтвердження чого міститься в матерілах справи. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, у якій він також вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Від відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надійшли клопотання про завершення розгляду справи без їх участі, в яких також вони просили відмовити у задоволенні позову. Відповідачка [PERSON] у судові засідання не з`являлася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (судової повістки), які повернулися до суду із відміткою про вручення. Заяв чи клопотань про розгляд справи за її відсутності відповідачка не подавала, про причини неявки не повідомляла. Разом із тим, подала до суду відзив на позовну заяву. Відповідачі: [PERSON] , [PERSON] у судові засідання не з`являлися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (судової повістки), які повернулися до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Судові повістки скеровувалися судом на адресу зареєстрованого місця проживання відповідачів, що підтверджується відповідями №1482429, №1482438 від 06.06.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру (а. с. 21,22). Заяв чи клопотань про розгляд справи за їхньої відсутності відповідачі не подавали, про причини неявки не повідомляли. Також, відповідачами не було подано відзиву на позов. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 4 статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки повне рішення виготовлено 14 жовтня 2025 року, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 7 жовтня 2025 року, датою ухвалення даного рішення є саме 14 жовтня 2025 року в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок, що знадиться за адресою: [ADDRESS] , належав [PERSON] , що підтверджується витягом №35902645 про державну реєстрацію прав, виданим КП ЛОР «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 18.10.2012 (а. с. 72). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.09.2024 [PERSON] померла [INFO] (а. с. 46). Із \~відповідей з\~Єдиного державного\~демографічного реєстру\~від 16.06.2025\~вбачається,\~що відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а. с. 16-21). Згідно з рішенням Виконавчого комітету Червоноградської міської ради «Про затвердження протоколу та визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів з населених пунктів Червоноградської міської ради» №94 від 07.07.2022, яке знаходиться у вільному доступі за адресою:https://www.chg.gov.ua/rishennia-konkomu/CHG-4883 КП «Червонограджитлокомунсервіс» визначено виконавцем послуг з вивезення побутових відходів з території населених пунктів Червоноградської територіальної громади, в тому числі і с-щі Гірник. (а. с. 6). Рішенням Шептицької міської ради №3125 від 02.12.2024 КП «Червонограджитлокомунсервіс» перейменовано на КП «Житлокомунсервіс» Шептицької міської ради, із збереженням правонаступництва, майна та всіх прав і обов`язків. Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 07.04.2025 скасовано судовий наказ у справі №459/682/25, виданий Червоноградським міським судом Львівської області 28.02.2025 за заявою КП «Червоноградводоканал» про солідарне стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь КП «Житлокомунсервіс» Шептицької міської ради 7381,58 грн. заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення та з кожного по 50,43 грн судових витрат (а. с. 14). В матеріалах справи міститься Індивідуальний договір про надання послуг з поводження з побутовими відходами смт. Гірник від 01.10.2022 (надалі - Індивідуальний договір) ( а. с. 7-10). Відповідно до п. 1-2 Індивідуального договору цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуг з поводження з побутовими відходами (далі послуга) споживачу. Договір укладається сторонами відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на https://www.chg.gov.ua/chzhks-novyny (назва офіційного вебсайту органу місцевого самоврядування та/або вебсайту виконавця). Згідно п. 3 Індивідуального договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення ним будь-яких дій, які свідчать про бажання укласти договір, зокрема: надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток до договору), сплата рахунка за надану послугу, або сам факт отримання послуги. Пунктом 4 Індивідуального договору передбачено, що виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та згідно з графіком здійснювати поводження з побутовими відходами, а споживач своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених цим договором, на підставі Рішення Виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 07.07.2022 року №94 «Про затвердження протоколу та визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів з населених пунктів Червоноградської міської територіальної громади» та відповідно до Правил благоустрою територій населених пунктів Червоноградської міської територіальної громади, розроблених з урахуванням схеми санітарного очищення населеного пункту, затверджених Рішенням Червоноградської міської ради від 27.07.2022 року №1364, а також Рішеннями Виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 22.02.2022 року №25 та від 08.04.2022 року №55, які розміщені на офіційному вебсайті органу місцевого самоврядування та/або на сайті виконавця за посиланнями: https://www.chg.gov.ua/Rishennia-sesii/CHG-51, https://www.chg.gov.ua/rishennia-vykonkomu. Виконавець надає споживачу послуги з поводження з твердими, великогабаритними та ремонтними побутовими відходами. Передача небезпечних відходів у складі побутових відходів здійснюється виконавцем послуг з вивезення побутових відходів відповідно до вимог санітарного законодавства суб`єктам господарювання, які одержали ліцензії на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами ( п. 5, 6 Індивідуального договору). Згідно п. 22-23 Індивідуального договору сторони несуть відповідальність за порушення договору відповідно до статті Закону України "Про житлово-комунальні послуги". У матеріалах справи наявні копії заяв [PERSON] (колишньої власниці житлового будинку), датовані 02.12.2020, 10.10.2022 та 27.04.2023, в яких вона просила розірвати договір про надання послуг з поводження з побутовими відходами та водночас заперечувала факт його укладення (а. с. 39-41). Як вбачається з довідки, виданої КП «Житлокомунсервіс» від 27.02.2025 за відповідачами, які проживають за адресою: [ADDRESS] , станом на 27.02.2025 обліковується заборгованість у розмірі 7381,58 грн, яка утворилася за період з січня 2022 року по січень 2025 року внаслідок неоплати наданих послуг з вивезення побутових відходів (а. с. 11-12). Відповідачам скеровувались попередження з вимогою сплатити заборгованість (а. с. 15), однак відповідачі на дане попередження не відреагували, заборгованість не погасили, що і призвело до звернення до суду з даним позовом. При ухваленні рішення суд керується наступними правовими нормами. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. ч. 1, 2 ст. 5\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до судуза захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 11\~ЦК України визначені підстави виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, зокрема, договори та інші правочини. Згідно зі статтею 13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із частиною першою статті 509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 205 правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. За змістом статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Відповідно до частини першої\~статті 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903\~ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Правовідносини, що склалися між сторонами, окрім норм ЦК України регулюються нормами\~Закону України «Про житлово - комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII, який був введений в дію з 01.05.2019, а також\~Законом України «Про відходи», Правилами надання послуг з поводження з побутовими відходами, затвердженими\~постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2008 №1070,\~постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження формування тарифів на послуги з поводження з побутовими відходами» від 26.07.2006 №1010, а також\~Законом України «Про управління відходами»,\~постановою Кабінету Міністрів України « Про затвердження Правил надання послуги з управління побутовими відходами та типових договорів про надання послуги з управління побутовими відходами» від 08.08.2023 № 835. Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV(надалі\~ - ЗУ«Про житлово-комунальні послуги»\~) споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа,\~яка користується\~об`єктом\~нерухомого майна\~і отримує\~житлово-комунальну\~послугу для\~власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Виконавцями комунальних послуг з поводження з побутовими відходами є суб`єкт господарювання, визначений виконавцем послуг з вивезення побутових відходів у встановленому законодавством порядку (пункт 7 частини другоїстатті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги). Спеціальним законом в сфері поводження з побутовими відходами є Закон України «Про відходи», який діяв на час виникнення спірних правовідносин. Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про відходи»\~послуги з поводження з побутовими відходами це послуги з вивезення, перероблення та захоронення побутових відходів, що надаються в населеному пункті згідно з правилами благоустрою території населеного пункту, розробленими з урахуванням схеми санітарного очищення населеного пункту та затвердженими органом місцевого самоврядування. Згідно із\~статтею 35 - 1 Закону України «Про відходи»\~ поводження з побутовими відходами здійснюється відповідно до державних норм і правил. Власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів укладають договори з виконавцем послуг з вивезення побутових відходів, здійснюють оплату послуг з поводження з побутовими відходами та забезпечують роздільне збирання побутових відходів. Виконавця послуг з вивезення побутових відходів визначає орган місцевого самоврядування на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Виконавець послуг з вивезення побутових відходів укладає договори про надання послуг з поводження з побутовими відходами із споживачами. Виконавець послуг з вивезення побутових відходів зобов`язаний укласти договори про надання послуг з перероблення та захоронення побутових відходів із суб`єктами господарювання, що надають такі послуги відповідно до правил благоустрою території населеного пункту, розроблених з урахуванням схеми санітарного очищення населеного пункту. Договори про надання послуг з поводження з побутовими відходами мають містити інформацію про укладені договори між виконавцем послуг з вивезення побутових відходів та суб`єктами господарювання, що надають послуги з перероблення та/або захоронення побутових відходів. На виконання\~Закону України\~«Про відходи» постановою\~Кабінету Міністрів України від 10.12.2008 №1070 були затверджені Правила надання послуг з поводження побутовими відходами, які діяли на час виникнення спірних правовідносин (надалі - Правила від 10.12.2008). Пунктом 3 Правил від 10.12.2008 передбачено, що послуги з поводження з побутовими відходами надаються суб`єктом господарювання, визначеним органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах в установленому законодавством порядку виконавцем послуг з вивезення побутових відходів. Договір про надання послуг укладається між споживачем та виконавцем послуг з вивезення побутових відходів відповідно до Типових договорів про надання послуг з поводження побутовими відходами згідно з додатками 1 і 2 до цих Правил. 09 липня 2023 року набрав чинності\~Закон України «Про управління відходами» від 20.06.2022 № 2320-ІХ, п. 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про відходи». Відповідно до пункту 41 частини першої\~статті 1 Закону України «Про управління відходами»\~утворювач відходів це фізична особа, юридична особа, в результаті діяльності якої утворюються відходи, а також суб`єкти управління відходами, які здійснюють операції із сортування, змішування або інші операції, що призводять до зміни характеристик або складу відходів. Відповідно до пункту першого частини другої\~статті 31 Закону України «Про управління відходами»\~утворювачі побутових відходів зобов`язані укладати договори з виконавцем послуги з управління побутовими відходами та вносити у встановленому порядку плату за послугу з управління побутовими відходами. Утворювачі побутових відходів мають права та обов`язки споживачів житлово-комунальних послуг, передбачених Законом України «Про житлово-комунальні послуги»\~(частина третя\~статті 31 Закону України «Про управління відходами»). Згідно з частинами п`ятою, сьомою\~статті 33 Закону України «Про управління відходами»\~виконавцем послуги з управління побутовими відходами є суб`єкт господарювання, який здійснює збирання та перевезення побутових відходів у встановленому законодавством порядку, або адміністратор послуги з управління побутовими відходами. Виконавець послуги з управління побутовими відходами укладає договори із споживачами послуги. Відповідно до п. 24 Правил надання послуги з управління побутовими відходами, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 08.08.2023 № 835\~(далі - Правила надання від 08.08.2023) послуги надаються споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги з управління побутовими відходами відповідно достатей\~13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідний договір може бути укладений в електронній формі з використанням Єдиної платформи (за наявності електронних кабінетів у сторін договору). Обов`язок споживача укласти договір також передбачений пунктом 1 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до статті 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані укласти договір про поводження з побутовими відходами з особою, визначеною у встановленому законодавством порядку. Відповідно до положень статті 13\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» публічні договори приєднання про надання комунальних послуг з власниками індивідуальних (садибних) житлових будинків вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Верховний Суд вважає, що такі положення Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» свідчать про обов`язковість договору щодо житлово-комунальних послуг для споживача та неможливість споживача відмовитися від укладання договору (за винятком випадків, установлених законом, та у порядку, встановленому законом), зокрема договору про вивезення відходів. За таких обставин прийняття споживачем пропозиції виконавця послуг з вивезення відходів може бути у вигляді мовчання (постанова Верховного Суду від 11 листопада 2019 року у справі № 646/834/17 (провадження № 61-33084сво18)). У постанові від 22 лютого 2018 року у справі № 641/2634/16-ц та в постанові від 13 грудня 2018 року у справі № 641/533/17 Верховний Суд виснував, що системне тлумачення вказаних норм свідчить, що на фізичних осіб покладено законодавчий обов`язок укласти договір та вносити плату за користування послугами з вивезення побутових відходів, а тому у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору про вивезення відходів або конклюдентних дій, які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняття може бути також у вигляді мовчання. Для виникнення правовідносин з вивезення побутових відходів на підставі публічної оферти не потрібно інших доказів ніж публікація публічного договору та відсутність заперечень з іншої сторони (правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року у справі №646/834/17). У даній справі суд встановив, що рішенням Виконавчого комітету Червоноградської міської ради «Про затвердження протоколу та визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів з населених пунктів Червоноградської міської ради» №94 від 07.07.2022 КП «Червонограджитлокомунсервіс», яке в подальшому перейменовано на КП «Житлокомунсервіс» Шептицької міської ради, визначено виконавцем послуг з вивезення побутових відходів з території населених пунктів Червоноградської (на даний час Шептицької) територіальної громади, в тому числі з селища Гірник. Отже, КП «Житлокомунсервіс» Шептицької міської ради, який є виконавцем послуг з вивезення побутових відходів з території, де розташований будинок, у якому зареєстровані відповідачі ( [ADDRESS] ), було здійснено публічну оферту та опубліковано текст Індивідуального договору про надання послуг з поводження з побутовими відходами на веб-сайті, який знаходиться у вільному доступі за адресою:https://www.chg.gov.ua/rishennia-konkomu/CHG-4883, яким визначено, що виконавець зобов`язується згідно з графіком надавати послуги з поводження з побутовими відходами, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим договором. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується матеріалами справи. Відповідач [PERSON] , заперечуючи проти позову зауважив, що частина відповідачів не проживає за вказаною адресою, на підтвердження чого долучив до матеріалів справи акти про підтвердження місця проживання від 29.06.2025 та від 30.06.2025, відповідно до яких подружжя [PERSON] та [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , а подружжя [PERSON] та [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Такі доводи сторони відповідача суд до уваги не бере, оскільки надані акти не є належними доказами, не відповідають затвердженій формі, не містять відомостей про правову підставу проживання (договір оренди, право власності, тощо) та складені неуповноваженими на те особами, оскільки згідно з рішенням Виконавчого комітету Червоноградської міської ради №128 від 28.09.2021 року уповноваженим органом на складання таких актів є КП «Червонограджитлокомунсервіс». Окрім цього, в матеріалах справи містяться довідки ВЧ [NUMBER] , відповідно до яких [PERSON] та [PERSON] перебувають на військовій службі за призовом під час мобілізації з 02.03.2022 та з 27.02.2022 відповідно, тобто не проживають за адресою надання послуг. Проте, такі відповідачі не повідомили позивача про такий факт та не зверталися із заявами про те, щоб їм не нараховували оплату за надані послуги у зв`язку з їх непроживанням за вказаною адресою, хоча така можливість передбачена чинним законодавством. А тому позивач цілком обґрунтовано враховував таких осіб при нарахуванні оплати за надані послуги. Відтак, суд вважає, що споживачами послуг з поводження з побутовими відходами за адресою: [ADDRESS] являються всі відповідачі. Доказів того, що відповідачі зверталися до позивача із заявами про відмову укласти договір про надання послуг із вивезення побутових відходів чи про відмову отримувати таку послугу матеріали справи не містять. Заява [PERSON] (колишньої власниці, яка померла) про розірвання договору з КП «Житлокомунсервіс» ШМР свідчать про визнання нею факту існування договірних відносин, адже вимога про розірвання договору можлива лише у випадку його існування. Проте, така особа померла, вона не являється стороною справи, до неї не заявлено жодних позовних вимог, а тому така заява у даному випадку правового значення не має. Отже, установивши, що протягом місяця з дня опублікування у засобах масової інформації проекту договору споживачі (відповідачі) про свою відмову укласти договір про надання послуг із вивезення побутових відходів чи про свою незгоду із умовами опублікованого договору до КП «Житлокомунсервіс» Шептицької міської ради у письмовому вигляді не направляли, а тому вважаються такими, що прийняли пропозицію позивача щодо укладення договору про надання послуг із вивезення побутових відходів, положення якого відповідають типовому договору. Відповідачі заперечують факт укладення договору про надання послуг із вивезення побутових відходів, також заперечують факт приєднання до такого договору, факт отримання та оплати таких послуг. Проте, факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати послуг у повному обсязі. На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2024 року по справі №463/6799/18. Зазначена практика правозастосування правових норм у сфері оплати житлово-комунальних послуг є сталою. Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі 712/8916/17, у постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц, у постанові від 18 вересня 2019 року у справі № 369/3682/16-ц, від 7 лютого 2024 року у справі № 372/2236/21. Суд звертає\~увагу на\~обов`язковість\~договору щодо житлово-комунальних послуг для споживача та неможливість споживача відмовитися від укладання такого договору, зокрема, договору про вивезення відходів, про що вказано у ЗУ «Про житлово комунальні послуги» та у правових висновках Верховного Суду (зазначено вище). Належних і допустимих доказів того, що відповідачі не користуються послугами КП «Житлокомунсервіс» Шептицької міської ради по вивезенню побутових відходів з території, де вони мешкають, або уклали договір про вивезення відходів з іншим виконавцем послуг, матеріали справи не містять. Доводи відповідачів про те, що вони самостійно утилізують відходи суд оцінює критично, оскільки відповідно до\~ Закону України «Про відходи»,\~Закону України «Про управління відходами»,\~Закону України «Про рослинний світ»,\~ Закону України «Про тваринний світ»\~ спалювання, складування, розміщення, зберігання або транспортування промислових та побутових відходів, які є джерелами забруднення атмосферного повітря, допускається лише при наявності спеціального розміщення на відведених місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування територіях, з дотриманням нормативів екологічної безпеки і подальшої утилізації або видалення. В матеріалах справи містяться світлини, які долучені до матеріалів справи відповідачами, які на їх думку підтверджують факт того, що вони самостійно утилізують всі відходи. Проте такі докази не підтверджують того, що відповідачі в установлений законом спосіб мають можливість реалізувати, вивозити, знищувати абсолютно всі побутові відходи та не користуються послугами позивача. Також суд враховує і те, що в матеріалах справи відсутні акти-претензії про ненадання або надання неналежної якості послуг позивачем, що передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 №1145. Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що між позивачем та відповідачами існують правовідносини щодо надання комунальних послуг з вивезення побутових відходів на умовах публічного договору. В силу ст. ст. 7, 9 Закону України «Про життлово-комунальні послуги», ст.\~15\~Закону України\~«Про відходи» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги (послуги з поводження з побутовими відходами ) у строки, встановлені договором або законом. Порядок нарахування\~оплати за\~послугу з\~вивезення побутових\~відходів урегульовано\~ст.\~34 Закону\~України «Про\~управління відходами» та пунктом 28 Правил надання послуги з управління побутовими відходами, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 08.08.2023 № 835, відповідно до якого плата за надану послугу з управління побутовими відходами нараховується щомісяця відповідно до умов договору про надання послуги з управління побутовими відходами і тарифів, що формуються відповідно до затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку згідно з частиною четвертою статті 34 Закону України «Про управління відходами». Плата виконавцю послуги за індивідуальним договором та договором з індивідуальним споживачем про надання послуги з управління побутовими відходами складається з плати за послугу та плати за абонентське обслуговування, що вносяться споживачем виконавцю послуги щомісяця однією сумою в порядку та розмірах згідно з умовами відповідного договору. Оплата послуги здійснюється не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом. Відповідно до положень частини першої статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається із матеріалів справи, відповідачі послуги із вивезення побутових відходів не оплачували, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 27 лютого 2025 року становила 7381,58 гривень. Оцінюючи поданий позивачем розрахунок заборгованості з точки зору допустимості та належності, суд враховує, що такий був належним чином обґрунтований та мотивований. У свою чергу, в процесі розгляду справи не здобуто жодних доказів, які ставлять під сумнів математичні розрахунки, наведені позивачем. Суд враховує те, що відповідачі не зверталися до КП «Житлокомунсервіс» ШМР із заявами про перерахунок плати за послуги у зв`язку зі зміною фактичної кількості осіб, які проживають у домоволодінні, хоча така можливість передбачена чинним законодавством. Частиною 1\~ст. 543 ЦК України\~передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Отже, позивач має право вимагати виконання обов`язку щодо сплати житлово-комунальних послуг як від власника квартири (будинку), так і від будь-якої іншої особи, яка зареєстрована або проживає у житлі власника, адже така особа на рівні з власником користується усіма житлово-комунальними послугами. Таким чином, враховуючи те, що відповідачі, в розумінні положень\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~є споживачами комунальних послуг, останнім надавалися послуги з поводження з побутовими відходами, виконавцем яких є КП «Житлокомунсервіс» ШМР, проте оплата цих послуг не була здійснена у встановлений строк та у розмірі, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за надані комунальні послуги у заявленому розмірі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, відповідно до \~ст. 141 ЦПК України\~ з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним при зверненні до суду судовий збір в сумі 3028 гривень.

Outcome: approved