Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

До Макарівського районного суду Київської області у вересні 2024 року надійшла позовна заява від представника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про споживчий кредит від 14 вересня 2023 року № 117700 у розмірі 12 310,90 грн, у тому числі: тіло кредиту - 6 667 грн, заборгованість за відсотками - 5 242,90 грн, заборгованість за комісією - 401 грн, а також судові витрати у розмірі 3 028 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіплюс» та [PERSON] укладений кредитний договір, на виконання якого товариство надало кредит у розмірі 6 667 грн строком на 70 днів, тобто до 23.11.2023. Надалі 22 лютого 2024 року права вимоги за кредитним договором були відступлені позивачу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі Договору факторингу № 22022024, відповідно до якого до позивача перейшли права вимоги до відповідача за Договором про споживчий кредит від 14 вересня 2023 року № 117700. Суд ухвалою від 30 вересня 2024 року відкрив провадження у справі, розгляд справи вирішив проводити за правилами спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами. Встановив відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. До суду 14 березня 2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому [PERSON] заперечує проти задоволення позову та повідомив суду, що він є військовослужбовцем, має статус учасника бойових дій, про що повідомляв кредитора ТОВ «ФК «Кредіплюс», а тому відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» проценти за користування кредиту не нараховуються. Крім того, відповідач зазначив, що фактична сума тіла кредиту складає 5 000, 25 грн, розмір одноразової комісії складає 1 666,75 грн, тож стягнення 401 грн комісії свідчить про подвійне її стягнення. Водночас, згідно із частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» встановлення у кредитному договорі обов`язку позичальника сплати за послуги, які за законом мають повинні надаватись безоплатно, такі положення договору є нікчемними. Також відповідач заперечує щодо наявності у матеріалах справи доказів отримання права вимоги за кредитним договором. Від позивача 25 березня 2025 року надійшла відповідь на відзив, в якій позивач стверджує, що матеріали справи містять всі належні та достатні докази щодо укладення між первісним кредитором та відповідачем кредитного договору, з умовами якого відповідач був ознайомлений та підписавши його, погодився з цими умовами. Щодо переходу до нього права вимоги до відповідача за Договором про споживчий кредит від 14 вересня 2023 року № 117700 у розмірі 12 310,90 грн, позивач підтвердив на підставі, долучених копії Договору факторингу від 22.02.2024 № 22022024, копії Акта прийому-передачі Реєстру боржників за цим договором факторингу та копії витягу з реєстру боржників. Щодо наявності у відповідача статусу військовослужбовця позивач зазначив, що для припинення нарахування кредитором штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом, відповідач зобов`язаний був звернутись до відділення відповідної фінансової установи для надання відповідних документів на підтвердження цих обставин, що відповідач не зробив. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив таке. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 Цивільного процесуального кодексу України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина перша-четверта статті 12 Цивільного процесуального кодексу України). Частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина перша статті 512 Цивільного кодексу України). Статтею 514 Цивільного кодексу України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За статтею 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 517 Цивільного кодексу України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Статтею 1077 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Так, суд встановив, що 14 вересня 2023 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та [PERSON] укладений Договір про надання споживчого кредиту № 117700, за яким товариство надало кредит у розмірі 6 667 грн (5 000 грн та 1 666,75 грн у погашення заборгованості позичальника за комісією згідно з пунктом 2.5 договору) строком на 70 днів за допомогою кредитної картки відповідача [NUMBER] . Між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» 22 лютого 2024 року укладений Договір факторингу № 22022024, за умовами якого сторони домовились про відступлення права вимоги до боржників та їх оплату. Первісний кредитор передало позивачу право вимоги, зокрема, за Договір про надання споживчого кредиту від 14.09.2023 № 117700 у розмірі 12 310, 90 грн (Витяг з Реєстру боржників до Договору факторингу від 22.02.2024 № 22022024). Як стверджує позивач, у зв`язку з тим, що відповідач належним чином не виконав грошові зобов`язання виникла зазначена заборгованість. Відповідач зазначає, що договір у частині сплати комісії за обслуговування кредиту є нікчемним. Так, відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових та/або супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. У разі відсутності у кредитодавця інформації про вартість певної додаткової та/або супутньої послуги, що надається споживачу третьою особою під час укладення договору про споживчий кредит, орієнтовна вартість такої послуги визначається відповідно до пункту 7 частини третьої статті 9 цього Закону. Усі припущення, використані для обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та/або орієнтовної загальної вартості кредиту, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору; 15) право споживача на звернення до Національного банку України у разі порушення кредитодавцем, новим кредитором та/або колекторською компанією законодавства у сфері споживчого кредитування, у тому числі порушення вимог щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимог щодо етичної поведінки), а також на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої споживачу у процесі врегулювання простроченої заборгованості. У договорі про споживчий кредит можуть бути зазначені інші умови, визначені законом та за домовленістю сторін (частина друга статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»). Частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Відповідно до пункту 2.5 Договору про споживчий кредит від 14 вересня 2025 року № 117700, комісія за надання кредиту складає 1 666,75 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 25,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено пунктом 2.2.2 індивідуальної частини цього договору. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено. Згідно із частинами першою та другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» реальна річна процентна ставка обчислюється відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо визначено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Водночас, як суд встановив, відповідач є військовослужбовцем військової частини [NUMBER] , що підтверджується копією витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 14 жовтня 2024 року № 268; копія посвідчення офіцера [NUMBER] . Пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій. З огляду на викладене, а також, що матеріали справи не містять доказів належного виконання умов Договору про споживчий кредит від 14 вересня 2023 року № 117700, право вимоги за яким відступлено на користь позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково, стягнувши з відповідача заборгованість лише за тілом кредиту у розмірі 6 667 грн. Згідно зі статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати зі сплати судового збору з відповідача стягуються пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 1 640 грн.

Outcome: partial