Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

До Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] , в інтересах якої дії адвокат Чумак Р.В., в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 104 224 (сто чотири тисячі двісті двадцять чотири) гривень 25 копійок та моральну шкоду у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень, завдану внаслідок кримінального правопорушення. В обґрунтування\~позову позивач\~зазначила,\~що 09.09.2019\~приблизно о\~13\~годині 00\~хвилин,\~ [PERSON] ,\~ діючи\~за раптово\~виниклим злочинним\~умислом,\~спрямованим на\~таємне викрадення\~чужого майна,\~поєднаним з\~проникненням у\~житло,\~вступив у\~злочинну змову\~з [PERSON] (матеріали відносно якого перебувають у провадженні Московського районного суду м. Харкова - справа № 643/18411/19), з яким розподілив злочинні ролі та перебуваючи поблизу будинку [ADDRESS] , маючи злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення за рахунок злочинної діяльності, з корисливих мотивів, підшукували квартири для вчинення крадіжки. З цією метою, [PERSON] , та [PERSON] прослідували до під`їзду [ADDRESS] . Далі, [PERSON] , діючи відповідно до заздалегідь розподілених ролей, підсадив [PERSON] , тим самим допоміг останньому залізти на козирок 4-го під`їзду. У подальшому, [PERSON] обравши квартиру [ADDRESS] вказаного будинку, яка належить [PERSON] та в якій мешкає [PERSON] , та виконуючи відведену йому злочинну роль шляхом пошкодження вікна, шляхом віджиму за допомогою викрутки, яку заздалегідь заготував для вчинення кримінального правопорушення, проник до приміщення зазначеної квартири. У свою чергу, [PERSON] , виконуючи відведену йому злочинну роль, знаходився біля під`їзду № 4 вказаного будинку, де спостерігав за оточуючою обстановкою з метою попередження [PERSON] у разі виникнення небезпеки та появи сторонніх осіб, які могли б викрити їх у скоєнні вказаного кримінального правопорушення. Надалі, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, [PERSON] скоїв крадіжку наступних виробів та грошей, які належать [PERSON] , а саме: грошові кошти у сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США, 500 (п`ятсот) гривень, срібний ціпок з позолотою на якому знаходиться золотий кулон у вигляді пелюстка із золотого металу проби 585, вагою 1 г., срібні сережки з позолотою та цирконієвим камінцем, кільце срібне з позолотою, кільце срібне з позолотою та перлиною, кільце обручальне золоте. Однак, дії [PERSON] та [PERSON] були помічені випадковими свідками, після чого [PERSON] подавши сигнал [PERSON] , з місця вчинення злочину втік, в той час як [PERSON] , утримуючи частину викраденого майна при собі, став покидати приміщення квартири через вікно, вистрибнувши з нього та був затриманий випадковим свідком. Таким чином, [PERSON] за попередньою змовою та в групі з [PERSON] своїми злочинними діями спричинили матеріальну шкоду потерпілій [PERSON] .. 9 вересня 2019 року слідчим СВ Московського ВП ГУ НП в Харківській області Худяєвим О.І. внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 120192204740004926 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України (підозрюваний [PERSON] ). 31 жовтня 2019 року слідчим СВ Московського ВП ГУ НП в Харківській області Остапенко Я.І. внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 120192204740005895 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України (підозрюваний [PERSON] ). Надалі, позивачку визнано потерпілою у кримінальному провадженні. У межах кримінального провадження № 120192204740005895 [PERSON] було подано цивільний позов з вимогами стягнути з [PERSON] на її користь матеріальну шкоду у розмірі 63 200 (шістдесят три тисячі двісті) гривень та моральну шкоду у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень. Вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 01 травня 2024 року у справі № 554/4618/24 (провадження № 1-кп/554/1073/2024), [PERSON] було визнано винуватим за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Цивільний позов потерпілої [PERSON] було задоволено частково. Так, судом було призначено стягнути з [PERSON] на користь потерпілої [PERSON] 10 000 грн на відшкодування моральної шкоди, а у відшкодування матеріальної шкоди було відмовлено. Не погодившись з вироком в частині часткового задоволення грошового позову, потерпілою [PERSON] було подано апеляційну скаргу з проханням змінити вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 01 травня 2024 року у справі № 554/4618/24 в частині вирішення цивільного позову та стягнути з цивільного відповідача [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 63 200 (шістдесят три тисячі двісті) гривень та моральну шкоду у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок. Відповідач, у свою чергу, направив заяву до Полтавського апеляційного суду, в якій, посилаючись на декриміналізацією діяння, просив перекваліфікувати вчинені ним дії з ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 на ч. 1 ст. 162 КК України, звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження з цієї підстави, цивільний позов потерпілої залишити без розгляду. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року у справі № 554/4618/24 (провадження № 1-кп/554/1073/2024), апеляційну скаргу представника потерпілої [PERSON] - адвоката Чумака Р.В., залишено без задоволення. У той же час, вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 01 травня 2024 року щодо [PERSON] було скасовано у зв`язку з перекваліфікацією його дій з ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 162 КК України, та звільненням [PERSON] від кримінальної відповідальності за п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності. Кримінальне провадження щодо [PERSON] закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. Цивільний позов потерпілої [PERSON] , пред`явлений до [PERSON] залишено без розгляду. Однак, в ухвалі колегія суддів роз`яснила, що ця обставина не перешкоджає [PERSON] чи її представнику звернутися з відповідним цивільним позовом у порядку цивільного судочинства, так як закриття справи на нереабілітуючій підставі у зв`язку із закінченням строків давності не звільняє відповідача від обов`язку відшкодувати завдану його діями шкоду. З огляду на вказане, позивач звернулася з позовом до суду у порядку цивільного судочинства. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.02.2025 позовну заяву залишено без руху та надано час для усунення недоліків. 14.02.2025 недоліки усунуто. Ухвалою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 20.02.2025 року прийнято позов до розгляду та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначити підготовче судове засідання. 24.02.2025\~року\~до\~Фрунзенського районного\~суду\~через\~електронний суд надійшло\~клопотання представника позивача Зайцева Владислава Валерійовича, про участь\~у судовому\~засіданні\~в\~режимі\~відеоконференції в системі відеоконференцприйому «EasyCon» з використанням електронної адреси. Ухвалою Фрунзенського\~районного суду\~м.\~Харкова від\~24.02.2025 клопотання представника позивача Зайцева Владислава Валерійовича про участь\~\~у\~судовому\~засіданні в\~режимі\~відеоконференції в системі відеоконференцприйому «EasyCon» задоволено. 11.03.2025, 14.04.2025, 13.05.2025 від представника позивача адвоката Зайцева В.В. надійшла заява про проведення підготовчого розгляду справи за їх відсутності, закрити підготовче провадження. 14.04.2025 від [PERSON] матері відповідача надійшла заява, в якій повідомлялось, що [PERSON] є військовослужбовцем та не має можливості з`явитися до суду. 08.05.2025 з Міністерства оборони України надійшла відповідь на запит суду. 13.05.2025, 26.06.2025, 14.08.2025 від представника позивача адвоката Чумак Р.В. надійшли додаткові пояснення, в яких сторона позивача просить вирішити питання про зупинення провадження по справі та про проведення підготовчого розгляду справи за їх відсутності Ухвалою Немишлянського\~районного суду\~міста Харкова\~від 14.08.2025підготовче засідання у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди закрито. 16.09.2025\~від відповідача\~ [PERSON] ,\~в інтересах\~якого діє\~адвокат Ломакін\~Е.В.\~надійшла заява про розгляд справи\~без участі\~відповідача та\~представника відповідача.\~Крім того\~в заяві\~зазначено,\~що проти\~позову заперечують\~та просять\~відмовити у\~його задоволенні\~в повному\~обсязі,\~оскільки він\~не містить\~належних і\~допустимих доказів\~завдання відповідачем\~матеріальної чи\~моральної шкоди\~та ґрунтується\~виключно на\~суб`єктивному сприйнятті та особистих оцінках позивача. Представник позивача\~Зайцев В.В.\~в судовому\~засіданні позовні\~вимоги підтримав,\~надав пояснення,\~що до\~викладеного в\~позовній заяві\~та у\~відповіді на\~відзив.\~Просив суд\~задовольнити позов,\~усі докази\~надані до\~матеріалів справи.\~ Крім\~того зазначив,\~що позовні\~вимоги стосуються\~викрадених коштів\~2500\~доларів та\~500\~грн.,\~позовних вимог,\~щодо прикрас\~немає. Фактично дані\~кошти перебували\~у готівці,\~підтвердженням є\~виписка з\~банківського рахунку.\~Ці документи\~подавалися із\~заявленим цивільним\~позовом в\~кримінальному провадженні,\~але інкримінувалось\~в кримінальному\~провадженні саме\~викрадення прикрас.\~Викрадення грошових\~коштів не\~інкримінувалось відповідачу,\~по причинам,\~які не\~відомі позивачу. Єдине, що було у позивача, чеки при зняття готівки та суми на банківському рахунку. Під час досудового розслідування надавались ці документи та при допиті потерпілої ці факти заявлялись. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та зазначив, що він не був присутнім у квартирі позивача на той час. Доказів його вини не були. Ніяких грошових коштів, прикрас або іншого майна у потерпілої він не крав. Тому, заперечував проти позову. Крім того зазначив, що дійсно, під час апеляційного оскарження, ним подавалася заява про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.. Погодився про закриття кримінального провадження по нереабілітуючим обставинам, тому, що він був юридично не підкований. У нього був спільник, якого взяли в тій квартирі. Також вказав, що на цей час проходить службу у Збройних Силах України, має поранення. Також вказав, що на його думку, позивач звертається з цивільним позовом саме до нього, оскільки він отримує заробітну плату, а інші, кому було пред`явлено обвинувачення не працюють. Представник відповідача Ломакін Е.В. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, підтримав пояснення відповідача. Просив суд відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до наступного висновку. Відповідно до частини першої\~статті 4 ЦПК України, частини першої\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1ст. 15 ЦК України). Відповідно до ч. 6 ст.\~82\~ЦПК Українивирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Закриття кримінального провадження, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду, у зв`язку з чим позивач звернувся в порядку цивільного судочинства з відповідним позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди, оскільки йому була заподіяна така шкода, внаслідок злочинних дій відповідача. Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.\~49\~КК України(у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності) доктриною кримінального права визначено як нереабілітуючу підставу звільнення від кримінальної відповідальності. Сам факт закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав свідчить про наявність складу злочину у тому діянні, в якому обвинувачується особа та вину цієї особи у вчиненні такого злочину. У постанові від 14 лютого 2018 року в справі № 398/571/15-ц Верховний Суд дійшов висновку, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, в контексті розглядуваного правового інституту, не свідчить про виправдання особи, про визнання її невинуватою у вчиненні злочину. У такому випадку\~КК України\~виходить із встановлення факту вчинення особою кримінально-караного діяння, а тому вказані підстави звільнення від кримінальної відповідальності є нереабілітуючими. Верховний Суд України у постанові від 19 серпня 2014 року у справі № 3-51гс14, вказав, що аналіз норм\~ЦК України\~щодо відшкодування шкоди з урахуванням визначених процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Наведений висновок було підтверджено Верховним Судом, зокрема у постанові від 21 квітня 2021 року в справі № 648/2035/17. У судовому засіданні досліджувався зміст повідомлення про підозру від 30.10.2019 підписаного слідчим слідчого відділу Московського відділу поліції головного Управління національної поліції України в Харківській області, старшим лейтенантом поліції Скляровою А.В., з якого вбачається, що [PERSON] підозрюється у тому, що 09.09.2019, приблизно о 13 годин 00 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, [PERSON] та [PERSON] , перебуваючи за адресою: [ADDRESS] , біля 4-го під`їзду, діючи з метою реалізації свого спільного злочинного умислу, направленого на проникнення у житло з метою подальшого викрадення усього цінного майна, підійшли до козирку 4-го під`їзду за вищевказаною адресою. Далі, [PERSON] діючи узгоджено з [PERSON] , за попередньою змовою, групою осіб, з метою спільного незаконного збагачення, переслідуючи при цьому корисливий мотив усвідомлюючи суспільно - небезпечний та протиправний характер своїх дій передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, діючи відповідно до заздалегідь розподілених ролей за допомогою останнього заліз на козирок 4-го під`їзду та пошкодивши вікно шляхом віджиму за допомогою викрутки, яку заздалегідь заготував для вчинення кримінального правопорушення, проникли до приміщення квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] та в якій мешкає [PERSON] , [INFO] , Надалі реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скоїв крадіжку ювелірного виробу, а. саме, кулону, виготовленого із золотого металу проби 585, вагою 1 г, у вигляді пелюстка, а також срібного ціпку з позолотою на якому знаходився золотий кулон у вигляді пелюстка, срібні сережки з позолотою та цирконієвим камінцем, кільце срібне з позолотою, кільце срібне з позолотою та перлиною, кільце обручальне золоте, що не представляють матеріальної цінності для потерпілої [PERSON] . [PERSON] тим часом, згідно відведеної йому ролі, перебував біля під`їзду за вищевказаною адресою, та спостерігав за навколишнім оточенням, з метою попередження останнього в разі появи сторонніх громадян, які могли б викрити їх у скоєнні вказаного кримінального правопорушення. Однак дії [PERSON] та [PERSON] були помічені випадковими свідками, після чого [PERSON] подавши сигнал [PERSON] з місця вчинення злочину втік, В той час як [PERSON] , утримуючи частину викраденого майна при собі, став покидати приміщення квартири через вікно, вистрибнувши з нього та був затриманий випадковим свідком. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] не вчинили усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця з причин, які не залежать від їх волі, оскільки під час таємного викрадення майна з приміщення кв. [ADDRESS] їх дії були виявлені сторонніми особами. Таким чином, згідно висновку товарознавчої експертизи № 22024 від 23.10.2019, [PERSON] , за попередньою змовою та в групі з [PERSON] , намагалися заволодіти вище вказаним золотим кулоном, у вигляді лепестку, що належить [PERSON] , на праві власності та спричинити матеріальний збиток на загальну суму 950 грн. Також, в судовому засіданні було досліджено зміст вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 01.05.2024, з якого вбачається, що [PERSON] обвинувачується в тому, що 09.09.2019 року приблизно о 13 годині [PERSON] за попередньою змовою групою осіб з особою, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження (далі - «Співучасник»), таємно, умисно, з корисливих мотивів, вчинили» закінчений замах на викрадення майна [PERSON] з квартири [ADDRESS] , за таких обставин. З метою крадіжки [PERSON] та «Співучасник» прослідували до під`їзду X» 4, будинку [ADDRESS] , Там [PERSON] підсадив на козирок 4-го під`їзду «Співучасника», який, шляхом пошкодження викруткою вікна, проник до квартири [ADDRESS] за вказаною адресою. Після чого [PERSON] спостерігав за навколишньою обстановкою з метою попередження «Співучасника» у разі виникнення небезпеки та появи сторонніх осіб. А «Співучасник» безпосереднього вчинив активні дії щодо таємного викрадення речей потерпілої [PERSON] , а саме: кулону у вигляді пелюстки, із металу жовтого кольору 585 проби, вагою 1 грам, вартістю 950 гри, ланцюжка із металу білого кольору з жовтим напиленням, сережки із металу білого кольору з жовтим напиленням і: цирконієвим камінцем, каблучки із металу білого кольору з жовтим напиленням, каблучки із металу білого кольору з жовтим напиленням та перлиною, обручки із металу жовтого кольору, щодо яких вартість в обвинувальному акті не зазначена та вказано, що вони не представляють матеріальної цінності для потерпілої. Проте указані дії [PERSON] та його «Співучасника» були помічені випадковими свідками, після чого [PERSON] , подав сигнал і зник з місця вчинення кримінального правопорушення, а його «Співучасник», будучи попередженим [PERSON] , й почувши дзвінок у двері квартири, під час відшукування інших речей, які можливо викрасти, утримуючи при собі викрадене майно, вистрибнув через вікно квартири на землю та одразу був затриманий свідком.Таким чином, [PERSON] за попередньою змовою групою осіб зі своїм «Співучасником» з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця. Вказаним вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 01 травня 2024 року у справі № 554/4618/24 (провадження № 1-кп/554/1073/2024), [PERSON] було визнано винуватим за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Цивільний позов потерпілої [PERSON] було задоволено частково. Призначено стягнути з [PERSON] на користь потерпілої [PERSON] 10000 грн на відшкодування моральної шкоди, а у відшкодування матеріальної шкоди було відмовлено. Судом встановлено, що згідно наданих доказів, [PERSON] було визнано потерпілою. Крім того, згідно вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 01 травня 2024 року у справі № 554/4618/24 (провадження № 1-кп/554/1073/2024) - [PERSON] стороною обвинувачення ставиться у провину викрадення речей потерпілої [PERSON] , а саме; кулону у вигляді пелюстки, виготовленого із металу жовтого кольору 585 проби, вагою 1 грам, вартістю 950 грн, ланцюжку із металу білого кольору з жовтим напиленням, сережок із металу білого кольору з жовтим напиленням і цирконієвим камінцем, каблучки із металу білого кольору з жовтим, напиленням, каблучки із металу білого кольору з жовтим напиленням та перлиною, обручки із металу жовтого кольору, які не представляють матеріальної цінності для потерпілої. Викрадення 2500 доларів США та 500 грн, як вказано в цивільному позові потерпілої, органом досудового слідства обвинуваченому [PERSON] не інкримінується. Згідно ухвали Полтавського апеляційного суду від 06.11.2024 вбачається, що не погодившись з вироком в частині часткового задоволення грошового позову, потерпілою [PERSON] було подано апеляційну скаргу з проханням змінити вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 01 травня 2024 року у справі № 554/4618/24 в частині вирішення цивільного позову та стягнути з цивільного відповідача [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 63 200 (шістдесят три тисячі двісті) гривень та моральну шкоду у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок. Відповідач, у свою чергу, направив заяву до Полтавського апеляційного суду, в якій, посилаючись на декриміналізацією діяння, просив перекваліфікувати вчинені ним дії з ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 на ч. 1 ст. 162 КК України, звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження з цієї підстави, цивільний позов потерпілої залишити без розгляду. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року у справі № 554/4618/24 (провадження № 1-кп/554/1073/2024), апеляційну скаргу представника потерпілої [PERSON] - адвоката Чумака Р.В., залишено без задоволення. Заяву обвинуваченого [PERSON] задоволено. Вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 01 травня 2024 року щодо [PERSON] було скасовано у зв`язку з перекваліфікацією його дій з ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 162 КК України, та звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності за п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності. Кримінальне провадження щодо [PERSON] закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. Цивільний позов потерпілої [PERSON] , пред`явлений до [PERSON] залишено без розгляду. Також, в мотивувальній частині ухвали колегія суддів роз`яснила, що ця обставина не перешкоджає [PERSON] чи її представнику звернутися з відповідним цивільним позовом у порядку цивільного судочинства, так як закриття справи на нереабілітуючій підставі у зв`язку із закінченням строків давності не звільняє відповідача від обов`язку відшкодувати завдану його діями шкоду. Отже, у даному випадку закриття кримінального провадження відбулось із-за закінчення строку притягнення особи до кримінальної відповідальності, тобто з нереабілітуючих підстав, а тому суд вважає, що відповідач повинен нести відповідальність за завдану шкоду позивачу. Так, Верховний Суд у складі колегіє суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду під час розгляду справ № 345/2618/16-к (постанова від 19 листопада 2019 року) і №192/3301/16-к (постанова від 25 лютого 2021 року) висловив правові висновки наступного змісту. Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, і до набрання вироком законної сили минуло три роки. За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1ст. 49 КК строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1ст. 49 КК строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину. Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1ст. 49 КК, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності. Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності. Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку,

Outcome: dismissed