Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

08.09.2025 директор ТОВ "Юніт Капітал" Марія Хлопкова через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначила, що 16.11.2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 655893266 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Шляхом заповнення заявки на офіційному сайті ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» - www.moneyveo.ua відповідач отримала кредит в розмірі 5000,00 грн. на її банківську карту № [NUMBER] . 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, до якого укладалися додаткові угоди та строк дії договору продовжувався. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 224 від 11.04.2023 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до [PERSON] . Відповідно до п.5.3.3 до договору факторингу №28/1118/-01 від 28.11.2018 визначено, що Фактор (ТОВ «Таліон Плюс») має право розпоряджатися Правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати Право вимоги на користь третіх осіб. 10.10.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 10/1024-01. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №2 від 10.10.2024 до Договору факторингу № 10/1024-01 від 10.10.2024 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача. 04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ "Юніт Капітал" укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю відповідно до умов якого ТОВ "Юніт Капітал" відступлено право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором. Згідно реєстру боржників б/н від 04.06.2025 до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] . У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, заборгованість [PERSON] станом на час звернення з позовом становить 24416,00 грн., з яких 5000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 19416,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. У зв`язку з чим, представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором в розмірі 24416,00 грн., судові витрати в розмірі 2422,40 грн., та витрати за правничу правову допомогу в розмірі 7000 гривень. Ухвалою суду від 11 вересня 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, витребувано докази. У судове засідання представник позивача не з`явився, просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, надав додаткові пояснення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав відзив, за яким прохав відмовити в задоволенні позову з наступних підстав. Станом на дату укладення договору факторингу 28/1118-01 договір кредитування був відсутній, вважав правочин щодо укладення кредитного договору недоведений, оскільки відсутній письмовий договір, підписаний [PERSON] та у наданому вигляді особа не підписував кредитний договір. Строк кредитування визначений у 30 днів до 16.12.2022 року зі ставкою 0,41 %, бажання на пролонгацію договору [PERSON] не надавав. Вважав, що відсотки за користування кредитом складають 615 грн. (5000грн.?0,41%?30 днів). Відповідач сплатив 16.12.2022 року 615 грн., 15.01.2023 року 3075 грн., 09.02.2023 1050 грн., що загалом складає 5740,00 грн. Відсутність первинних документів на перерахування суми кредиту 5000 грн. доводить не укладення договору кредитування, а власник карткового рахунку не підтверджений доказом. Положеннями ч. 2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 16.11.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 655893266 у формі електронного документу з використанням електронного підпису (одноразовий ідентифікатор [NUMBER]). Умови договору: надається кредитна лінія з лімітом 5000-22000 грн., строк кредитування - дисконтний період - перші 30 днів, для продовження строку дисконтного періоду необхідна сплата процентів в розмірі 615 грн у цей період, яка відповідачем погашена 16.12.2022 року, 15.01.2023 року сплачено відсотки за користування кредитом в розмірі 3075 грн (2,05%), 09.02.2023 році відповідачем сплачено 2050 грн в рахунок погашення відсотків (1,64%). При цьому тіло кредиту не сплачено і в подальшому відсотки відповідачем не сплачувались. Згідно заявки, [PERSON] 16.11.2022 на офіційному сайті ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» - www.moneyveo.ua отримав кредит в розмірі 5000,00 грн. З перерахуванням на його банківську карту № [NUMBER] 5000 грн., що також підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк» від 11.09.2025 року.(а.с.61) Згідно п. 11.1 договір надання кредитної лінії № 655893266 набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом п`яти років або до його дострокового виконання, а в частині розрахунків - до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання. Таким чином, суд приходить до висновку, що станом на 16.02.2023 року тіло кредиту не було повернуто при повному погашенні відсотків за користування, тобто дія договору не припинена. Згідно п. 9.1.1.2. , 9.1.1.7 договору у разі затримання оплати відсотків на один місяць (09.03.2023) кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого не настав в повному обсязі, шляхом повідомлення позивальника. Згідно п. 8.4 Договору після закінчення дисконтного періоду (16.02.2023) проценти нараховуються за ставкою 1087,7 річних (2,98% на день від суми залишку за кредитом) 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01 , до якого укладалися додаткові угоди та строк дії договору продовжувався. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 224 від 11.04.2023 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до [PERSON] . Відповідно до п.5.3.3 до договору факторингу №28/1118/-01 від 28.11.2018 визначено, що Фактор (ТОВ «Таліон Плюс») має право розпоряджатися Правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати Право вимоги на користь третіх осіб. 10.10.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 10/1024-01. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №2 від 10.10.2024 до Договору факторингу № 10/1024-01 від 10.10.2024 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача. 04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ "Юніт Капітал" укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю відповідно до умов якого ТОВ "Юніт Капітал" відступлено право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором. Згідно реєстру боржників б/н від 04.06.2025 до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] . У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, заборгованість [PERSON] станом на час звернення з позовом становить 24416,00 грн., з яких 5000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 19416,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Із дослідженого судом договору № 655893266 від 16.11.2022 року встановлено, що відповідач ознайомлений та згідний з умовами договору, що підтверджується його електронним підписом. Зокрема, [PERSON] зобов`язався здійснювати повернення суми кредиту, нарахованих процентів та ознайомлений з загальною вартістю кредиту, реальною річною ставкою, тарифами банку. Згідно з ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні і в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, інше не встановлено договором або законом. Суд не бере до уваги зауваження відповідача про відсутність набуття права вимоги ТзОВ «Таліон Плюс» до [PERSON] пославшись на те, що наданий ним договір факторингу, укладений 28.11.2018 року, тоді як кредитний договір між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладений пізніше, а саме, 16.11.2022. Наголошує на тому, що ч. 1ст. 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) був укладений договір факторингу №28/1118-01, який не мав передбачити укладення договору 16.11.2022 року. Так, частиною 1ст.1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Судом та матеріалами справи встановлено, що 28 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка фінансова допомога» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" (Фактор) було укладено Договір факторингу№28/1118-01. Пунктом 2.1. Договору передбачено, що згідно умов Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених Договором. Відповідно до п.п. 1.3. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року визначено, що під правом вимоги розуміється всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними Договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Таким чином, Договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року встановлено, що предметом відступлення за ним є в тому числі вимоги, які виникнуть у Клієнта в майбутньому (майбутня вимога). Пунктом 1.2. Договору визначено, що Перелік Кредитних договорів наводиться: відповідних Додатках до Договору, а саме Реєстрах прав вимоги. Відповідно до п. 1.4. Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року «Борг» означає суми грошових коштів, належні до сплати Клієнту Боржниками за Кредитними договорами, включаючи суми кредиту, процентів за користування кредитом, та будь-які інші суми, що належать до сплати Клієнту за Кредитним договорами, які нараховані або можуть бути нараховані Клієнтом на день набуття цим Договором зобов`язальної сили. В той же час, відповідно до п. 1.5. Договору факторингу встановлено, що Реєстр прав вимоги - означає перелік Прав вимоги до Боржників, що відступається за Договором. Форма вказаного Реєстру наведена в Додатку N1 до Договору. Відповідно до п.п. 5.3.3 договору факторингу N 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року визначено, що Фактор (ТОВ «Таліон Плюс») має право розпоряджатися Правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати Право вимоги на користь третіх осіб. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, до якого укладалися додаткові угоди та строк дії договору продовжувався. Відповідно до Реєстру прав вимоги №164 від 14.12.2021 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до [PERSON] в сумі 24416,00грн. Відповідно до п.5.3.3 до договору факторингу №28/1118/-01 від 28.11.2018 визначено, що Фактор (ТОВ «Таліон Плюс») має право розпоряджатися Правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати Право вимоги на користь третіх осіб. 10.10.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 10/1024-01. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №1 від 10.10.2024 до Договору факторингу № 10/1024-01 від 10.10.2024 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на суму 24416 грн. 04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ "Юніт Капітал" укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю відповідно до умов якого ТОВ "Юніт Капітал" відступлено право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 655893266 від 16.11.2022. Згідно реєстру б/н від 04.06.2025 до позивача перейшло право вимоги до ТОВ "Юніт Капітал". У зв`язку з. з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, заборгованість [PERSON] станом на час звернення з позовом за розрахунком позивача становить 24416,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 19416,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Дані обставини та докази спростовують твердження відповідача про те, що позивач не набув права вимоги до [PERSON] , оскільки вказані права вимоги були передані (відступлені) від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у квітні 2023 року, тобто після укладення Кредитного договору та виникнення заборгованості, які позивач набув в 04.06.2025 року. А сам лише факт укладення Договору факторингу між Первісним кредитором та ТОВ "Таліон Плюс" в 2018 році не спростовує даних обставин, оскільки ним було передбачено можливість відступлення прав вимоги, які виникнуть в майбутньому (майбутня вимога) згідно Реєстрів прав вимоги. Згідно відповіді АТ КБ «Приватбанк» від 11.09.2025 року за РНОКПП [NUMBER] - [PERSON] відкрито рахунок до карти № [NUMBER] та згідно виписки 16.11.2022 року зараховано 5000 грн., номер телефону [NUMBER] із позначкою «Манівео . Виплата займа». Оскільки на підставі даних договорів відбулась заміна первісного кредитора на ТОВ «Юніт Капітал», тому останній вправі заявляти вимоги до відповідача про повернення кредитної заборгованості. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З дослідженого судом розрахунку заборгованості по кредиту встановлено, що відповідач неналежним чином виконує умови договору. Із даного розрахунку вбачається, що у [PERSON] існує заборгованість за кредитним договором, в сумі 24416,00 грн., з яких 5000,00 грн. - заборгованість по кредиту, 19416,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. З огляду вищенаведеного, суд доходить до висновку, що [PERSON] не належним чином виконує умови зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З приводу сум заборгованості суд зазначає наступне. Згідно з ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, відповідач не надав суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо невиконання ним умов договору, наявність заборгованості за цим договором, а також її розмір. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.2. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно ст.1078 ЦК України Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Таким чином, факторинг - це купівля дебіторської заборгованості, а не кредит, тому фактор не нараховує відсотки у традиційному розумінні, а отримує прибуток від різниці між сумою, яку він заплатив за борг, та сумою, яку він згодом отримає від боржника. Це фінансова операція, де клієнт продає своє право вимоги до боржника факторову, отримуючи від нього кошти, і фактор, у свою чергу, стягує борг із боржника. Клієнт продає право грошової вимоги факторову, а фактор виплачує клієнту частину суми боргу авансом. Прибуток фактора складається з різниці між сумою, яку він отримав від боржника, та сумою, яку він заплатив клієнту, а також може включати комісію за свої послуги. Хоча в результаті факторингу боржник сплачує борг, а фактор отримує відсотки від цієї операції, це не є кредитом. Це операція купівлі-продажу права вимоги, а не надання позики, тому "нарахування відсотків" тут не застосовується в тому ж сенсі, як до кредиту. Нарахування процентів після укладення договору факторингу не ґрунтуються на вимогах законодавства, оскільки передання можливе лише дійсного права вимоги, існуючого на момент передавання вимоги. Дана правова позиція викладена у Постанові Великої Палати ВС від 15.09.2022 (справа № 910/12525/20)та від 04.06.2020 року (справа № 910/1755/19). Враховуючи, що першому фактору - ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги 14.04.2023 року від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та останню оплату проведену відповідачем - 12.03.2023 року, якими погашено заборгованість за відсотками. Таким чином, відповідні проценти за користування кредитом мають нараховуватися з 12.03.2023 по день відступлення права вимоги - 14.04.2023 року (30 днів) згідно п. 8.4 Договору, підписаного сторонами кредитування. Отже, з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за тілом кредита в розмірі 5000 грн та відсотки в розмірі відповідно до п.8.4 Договору тобто за загальною ставкою 2.98% на день, а саме: 5000грн. ?2,98%:100%?30дн=4470,00 грн. Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що відповідач порушивши зобов`язання за умовами договору має заборгованість перед ТОВ «Юніт Капітал» за договором на загальну суму 9470,00 грн., яка складається з тіла кредиту 5000 грн. та відсотками користування в розмірі 4470 грн. , що жодними належними та допустимими доказами не спростована відповідачем, а тому підлягає стягненню на користь позивача, а задоволення позову - частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Між АБ «Тараненко та партнери» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено про надання правничої допомоги № 05/06/25-1 від 05.06.2025 року. 05.06.2025 року між АБ «Тараненко та партнери» в особі керуючого бюро - адвоката Тараненка А.І. та ТОВ «Юніт Капітал» в особі Директора Хлопкової М.С. укладено Додаткову угоду № 25770784052 до Договору про надання правничої допомоги № № 05/06/25-1 від 05.06.2025 року. Обсяг виконаних робіт визначений в Акті прийому-передачі наданих послуг, який є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги . Згідно з даним актом, позивачу надано правову допомогу на суму 7000,00 гривень. Під час розгляду справи стороною відповідача було заявлено про відсутність доказів на оплату правничої допомоги, клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Також, відповідно до платіжної інструкції в національній валюті від 05.09.2025 року № 27290 за зверненнядо суду з позовною заявою,ТОВ «ЮнітКапітал» були понесені витрати з оплати судового збору в сумі 2422,40 гривень. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки позов підлягає частковому задоволенню в розмірі 38,79%, у відповідності до ст.ст. 137,141 ЦПК України, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 гривень в розмірі 3654,95 грн . (7000+2422,40)грн?38,79%:100%) На підставі викладеного та

Outcome: partial