Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на порушення відповідачкою договірних зобов`язань по сплаті коштів за наданий кредит, порушує питання про стягнення з останньої заборгованості за кредитним договором №8307177 від 20 вересня 2024 року в розмірі 88 000 грн., яка складається з 40 000 грн. заборгованості за кредитом, 48\~000 заборгованості за відсотками; судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп., а також судові витрати в розмірі 105 грн. Представник позивача в судове засідання не прибув, письмово в позові просив про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, до суду повторно не прибула, участь у розгляді справи в суді не взяла, відзиву не подавала. Відтак, оскільки суд позбавлений можливості в черговий раз відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в заочному порядку. За змістом ст. 223 ЦПК України, повторна неявка учасника справи незалежно від причин неявки, не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що 20 вересня 2024 року\~між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту\~№8307177, який підписано електронним підписом відповідача (одноразовий ідентифікатор С7446). Відповідно до п.п. 1.3, 1.4, 1.5.1, 1.7 1.9.2, 2.1, 2.2 Договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 40 000 грн. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 15 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів) , що є Додатком №1 до цього договору. Стандартна процентна ставка становить 1,00% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору. Денна процентна ставка на дату укладання договору за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом складає 1,00% в день. Розрахунок денної процентної ставки за формулою наведеною в Законі України «Про споживче кредитування»: (144\~000 грн. (40\~000 грн. )/ 360 дн. * 100% = 1,00% в день. За стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки складає 0,99% в день. Розрахунок денної процентної ставки за формулою наведеною в Законі України «Про споживче кредитування»: (143\~160 грн. (40\~000 грн. )/ 360 дн. * 100% = 0,99% в день. Загальні витрати на дату укладення договору складають: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 144\~000 грн.; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 143 160 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом - 2333,95% річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 2222,27% річних. Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору. Дата надання кредиту 20 або 21 вересня 2024 року. Зазначене також підтверджується паспортом споживчого кредиту та таблицею обчислення загальної вартості кредит та реальної річної процентної ставки, яка є Додатком №1 до кредитного договору №8307177 від 20 вересня 2024 року, відповідно до якої загальна сума заборгованості відповідача становить 184 000 грн. (40 000 грн. сума кредиту; 144 000 - проценти за користування кредитом), реальна річна процентна ставка 2333,95%. Із листа ТОВ «Пейтек» №20250514-358 від 14 травня 2025 року вбачається, що 20 вересня о 22 год. 48 хв. [PERSON] перераховано грошові кошти в розмірі 40 000 грн., номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК» - d6798c25-8148-4895-99e3-a47b6158b81, номер транзакції в системі ТОВ «Авентус Україна» - 50131239, Session ID - 026995486310, сайт торгівця - https://creditplus.ua, код авторизації 768BBD, банк-еквайр - АТ «ПУМБ», призначення платежу: зарахування на картку, маска картки № [NUMBER] . Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №8307177 від 20 вересня 2024 року, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором складає 88\~000 грн., з якої: 40 000 грн. сума заборгованості за кредитом, 48 000 грн. сума заборгованості за відсотками. Відповідачка взяті на себе зобов`язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором не виконує, термін сплати коштів порушено. 04 червня 2025 року позивачем на адресу відповідача направлено вимогу №8307177/2025 про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором. Статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою ст. 530 ЦК України, встановлено, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг). У разі необґрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними. Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Якщо вимога про зміну або розірвання договору пред`явлена стороною, яка приєдналася до нього у зв`язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, сторона, що надала договір для приєднання, може відмовити у задоволенні цих вимог, якщо доведе, що сторона, яка приєдналася, знала або могла знати, на яких умовах вона приєдналася до договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить зі змісту позовних вимог та наданих суду розрахунків, згідно яких сума заборгованості за кредитним договором №8307177 від 20 вересня 2024 року складається з: 40 000 грн. заборгованості за кредитом, 48\~000 грн. заборгованості за відсотками, що в загальному розмірі становить 88 000 грн. та сумнівів у суду не викликає, коли доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості за тілом кредиту та процентами за користування кредитом відповідачкою суду не надано. Зокрема, не надано інший розрахунок, який би спростовував нарахування позивача. Отже, позов в цій частині є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Крім того, представником позивача представлено документальне підтвердження понесених судових витрат у виді судового збору, які згідно ст. 141 ЦПК України слід покласти на відповідачку. Що стосується заявлених позивачем судових витрат на відправлення досудової вимоги у\~розмірі 105 грн, суд зазначає наступне. Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що інші\~судові витрати,\~пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Встановлено, що між ТОВ\~«АВЕНТУС Україна» та Адвокатським об`єднанням «Правовий курс» укладено договір про надання правничої допомоги № 0705-25 від 07 травня 2025 року. Згідно п.п. 3.1.2 Додаткової угоди №2 від 17 червня 2025 року до вказаного договору, клієнт, щомісячно зі сплатою винагороди, відшкодовує Об`єднанню\~витрати\~з відправлення досудових вимог/ повідомлень/ претензій боржникам у\~розмірі 105\~грн\~за одну вимогу. На підтвердження вказаного до матеріалів справи, серед іншого, долучено копію досудової вимоги з доказами її надсилання відповідачці. Водночас, жодного обґрунтування розміру цих витрат, що становить\~105,00\~грн,\~а також будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів (рахунків, квитанцій, чеків) на підтвердження їх понесення позивачем, матеріали справи не містять. Крім того, суд зазначає, що\~витрати\~на надсилання досудових вимог не охоплюються поняттям судових витрат, пов`язаних з розглядом справи у суді відповідно до положень Глави 8 ЦПК України. З огляду на викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідачки судових витрат на відправлення досудової вимоги у\~розмірі 105 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial