Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

ТОВ «Управляюча компанія «ТРОЯНДА» звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлову послугу у розмірі 10268,62 грн., інфляційні нарахування в сумі 2415,56 грн., 3% річних в сумі 796,82 грн., пеню в сумі 330,01 грн. на користь ТОВ «Управляюча компанія «ТРОЯНДА». В обґрунтування вимог позову позивач зазначає, що ТОВ «Управляюча компанія «ТРОЯНДА» є виконавцем житлово-комунальних послуг в багатоквартирному будинку за адресою: 08602, м. Васильків, проспект Київський шлях, буд. 2. Позивач, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради від 29.05.2018 р. № 193 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків (групи будинків) у м. Василькові Київської області», Договору про надання послуг з управління багатоквартирними будинками в м. Василькові Київської області від 04.06.2018 р., надає відповідачу та членам її сім`ї, що проживають та/або зареєстровані у кв. [ADDRESS] за вказаною адресою, житлову послугу. Договір про надання послуг з управління багатоквартирними будинками в м. Василькові Київської області від імені мешканців багатоквартирних будинків 04.06.2018 року підписано уповноваженою особою органу місцевого самоврядування. За період з червня 2018 року по серпень 2024 року включно позивачем надано послуг на суму 10\~268,62 грн., які відповідач зобов`язаний був сплатити у встановлений законодавством строк, однак не здійснив жодного платежу. Станом на 01.10.2024 року заборгованість за період з червня 2018 року по вересень 2024 року становить 10\~268,62 коп. Інфляційні нарахування від вказаної суми заборгованості становлять 2415,56 грн., 3% річних 796,82 грн., пеня 330,01 грн., загальна сума до стягнення становить 13\~811,01 грн. Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області [PERSON] від 01.11.2024 року прийнято до свого провадження вказану цивільну справу та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.33-34). Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2025 року у зв`язку із звільненням з посади судді [PERSON] , справа передана на розгляд головуючому судді Лебідь-Гавенко Г.М. (а.с. 35). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.04.2025 року справу прийнято до провадження судді Лебідь-Гавенко Г.М., розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 36). Сторони в судове засідання не з`явились. [PERSON] , яка належним чином повідомлялася про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження за зареєстрованим місцем проживання, але до суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.39), не скористалась правом подати відзив на позовну заяву, та клопотань до суду не направляла, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За змістом вимог ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Відповідно ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності відзиву відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та\~часткового задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що ТОВ «Управляюча компанія «ТРОЯНДА» відповідно до рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради від 29.05.2018 р. № 193 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків (групи будинків) у м. Василькові Київської області», Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є виконавцем житлово-комунальних послуг в будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18, 24-28). Із договору від 04.06.2018 року про надання послуг з управління багатоквартирними будинками в місті Василькові Київської області, укладеного між Виконавчим комітетом Васильківської міської ради та ТОВ «Управляюча компанія «Троянда» вбачається також, що останнє здійснює послуги з управління, в тому числі і будинком за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9-17). Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» всі права та обов`язки щодо обслуговування житлового будинку та надання комунальних послуг мешканцям будинку за адресою: [ADDRESS] перейшли до ТОВ «Управляюча компанія «ТРОЯНДА». Згідно довідки про заборгованість за надані послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок [NUMBER] , оформлений на [PERSON] , загальна площа житлового приміщення становить 29,80 кв.м. За період з червня 2018 року по серпень 2024 року заборгованість споживача за надану житлову послугу становить 10\~268,62 грн. (а.с. 20). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.10.2024 року, [PERSON] з 23.02.2022 року є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 19). Відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю №875918 від 30.10.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с. 31-32). За змістом ч. 3 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги надаються споживачам безперебійно. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. За змістом ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку здійснюється на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Відповідно до статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. За змістом ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. У тих випадках, коли закон не встановлює обов`язковість певної форми, сторони можуть обирати її на власний розсуд, але в межах чинного законодавства. Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Таким чином, якщо умови усного договору виконуються сторонами, то він вважається укладеним, а умови прийнятими обома сторонами. За змістом ч. 1ст. 633 ЦК України договір про надання комунальних послуг є публічним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно із пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~статей\~66,\~67,\~162 ЖК України\~за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Власність, відповідно до ч.4\~ст. 319 ЦК України, зобов`язує; зокрема, за\~ст.322 ЦК України\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною другою\~статті 382 ЦК України\~встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. В силу\~ст.\~7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги»,\~споживач має\~право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. \~Індивідуальний споживач\~зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Положеннями Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», регламентовано обов`язки співвласників багатоквартирного будинку. Відповідно до ч.ч.2, 3\~ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.У разі відчуження квартири чи нежитлового приміщення новий власник набуває усіх обов`язків попереднього власника як співвласника. Тлумачення наведених норм права у системному зв`язку надає можливість дійти висновку про те, що у даному випадку йдеться про перехід від попереднього власника до нового власника обов`язків саме як співвласника багатоквартирного будинку, передбачені законом, а не боргів попереднього власника з оплати за житлово-комунальні послуги. Тобто, з моменту переходу права власності на квартиру попередній власник втрачає права і обов`язки співвласника багатоквартирного будинку, а новий власник набуває прав і обов`язків співвласника такого будинку, адже згідно з ч.1\~ст. 2 Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~предметом регулювання цього\~Закону\~є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку. У постанові Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 686/6276/19 зазначено, що таким чином,\~новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати.\~Договори про надання послуг не обтяжують майна, тому за відсутності відповідної умови в договорі щодо відчуження нерухомого майна суд повинен відмовляти в задоволенні позовних вимог до нового власника, оскільки належним відповідачем є попередній власник. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23.02.2022 року. Вказаний правочин не містить застережень про переведення боргу попереднього власника й не містить згоди кредитора на таку заміну, що узгоджується з положеннями\~статті 520 ЦК України\~(заміна боржника у зобов`язанні).\~\~Протилежного позивачем не доведено. Тобто, з моменту переходу права власності на квартиру попередній власник втрачає права і обов`язки співвласника багатоквартирного будинку, а новий власник набуває прав і обов`язків співвласника такого будинку. Адже згідно з частиною першою\~статті 2 Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~предметом регулювання цього\~Закону\~є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку. Отже, діючим законодавством\~не передбачено обов`язку нового власника сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі. Враховуючи, що відповідач набула право власності на квартиру кв. [ADDRESS] 23.02.2022 року, а тому саме з цієї дати у [PERSON] виник обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги. З огляду на викладене, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за житлову послугу за період з березня 2022 року по вересень 2024 року в розмірі 3\~329,91 грн. Щодо позовних вимог про стягнення про стягнення 3% річних, інфляційних втрат та пені. У\~статті 625 ЦК України\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц (пункт 45)). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга\~статті 625 ЦК України). За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою\~статті 625 ЦК України\~(висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 16 грудня 2015 року у справі №6-2023цс15). З огляду на те, що відповідач прострочила виконання грошового зобов`язання, вона на вимогу позивача повиненна сплатити інфляційні втрати та три проценти річних, пеню від простроченої суми. Разом з тим,\~Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 05\~березня 2022\~року №\~206\~«Деякі питання\~оплати житлово-комунальних\~послуг в\~період воєнного\~стану» встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційний нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Дана постанова застосовується з 24 лютого2022 року. Відповідно до Указу № 64/2022 Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, на території України запроваджено воєнний стан, який неодноразово було продовжено та який діє і на час розгляду справи судом. З розрахунку розміру заборгованості вбачається, що інфляційні втрати та річні на суму богу нараховані з моменту утворення заборгованості і до моменту звернення позивача до суду. 29 грудня 2023 року постановою КМУ № 1405 пункт 1 постанови від 05 березня 2022 року № 206 викладено в новій редакції:\~установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором)в територіальних громадах,що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій,на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285). Таким чином, до 30 грудня 2023 року заборона на нарахування штрафних санкцій, інфляційних нарахувань, процентів річних стосується виключно територій, де ведеться бойові дії або тимчасово окупованих територій. Територія м. Василькова не відноситься до територій, на яких ведуться бойові дії та не є тимчасово окупованою територією російською федерацією. Відомостей про те, що майно відповідача було пошкоджене внаслідок бойових дій матеріали справи не містять. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача інфляційні втрати, 3% річних та пеню за період з січня 2024 року по вересень 2024 року в сумі 597,67 грн. - інфляційні втрати, 208,71 грн. 3% річних та 254,61 грн. пені. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

Outcome: partial