Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

у лютому 2024 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить визнати за ним майнове право (у тому числі право на отримання в натурі та оформлення у власність після завершення будівництва) на 43,66 % частки квартири [ADDRESS] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що 24.12.2005 року між ним та [PERSON] зареєстровано шлюб. 05.04.2018 року між [PERSON] та ТОВ «Укрміськбуд Холдинг» укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався передати (укласти основний договір) протягом 3-го кварталу 2019 року [PERSON] квартиру [ADDRESS] , а [PERSON] зобов`язувалася сплатити її вартість у розмірі 459 422,00 грн. Позивач зазначає, що його дружиною сплачені відповідачу частина коштів на загальну суму 401 200,00 грн, однак подальша оплата припинилася, оскільки із засобів масової інформації стало відомо, що будівництво житлового комплексу за адресою: [ADDRESS] зупинилося, в зв`язку із самовільним веденням будівництва забудовником за відсутності дозвільних документів та за вказаним фактом відкрито кримінальне провадження. [INFO] [PERSON] померла. [PERSON] зауважує, що попередній договір купівлі продажу квартири від 05.04.2018 року укладався за життя [PERSON] за його згодою як чоловіка, про що зазначено в п. 7.10. цього Договору, а тому йому належить 1/2 частка із сплачених майнових прав на квартиру в розмірі 200 600,00 грн, тобто 43,66 % майнових прав. Посилаючись на викладене, а також з огляду на те, що свідоцтво про право власності на вказане майно він не отримував, і відповідачем не виконані свої зобов`язання та не передано у власність вказане нерухоме майно (не укладено основний договір купівлі-продажу квартири), а також вказаний будинок не введено в експлуатацію, позивач просить позов задовольнити. Ухвалою від 11.03.2024 року відкрито провадження в указаній справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 22-23). Ухвалою від 19.06.2024 року залучено до участі в указаній справі в якості третьої особи - [PERSON] (а.с. 59-60). У серпні 2024 року до суду надійшов позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] до ТОВ «Укрміськбуд Холдинг», третя особа: [PERSON] , про визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва, в якому [PERSON] просить визнати за ним в порядку спадкування майнові права на 1/4 частку (у тому числі право на отримання в натурі та оформлення у власність після завершення будівництва) квартири [ADDRESS] . Свій позов [PERSON] мотивує тим, що він є спадкоємцем першої черги після померлої [INFO] матері [PERSON] , а квартира [ADDRESS] , ЖК Panorama City (Деміївський квартал) є складовою спадкової маси, яку він має намір успадкувати. [PERSON] , посилаючись на викладене, а також те, що договір інвестування спірної квартири не підлягає державній реєстрації, в зв`язку із чим він обмежений в праві спадкування, просить позов задовольнити. Ухвалою від 20.02.2025 року після усунення недоліків позовної заяви, прийнято позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] до спільного розгляду з позовом [PERSON] (а.с. 128-130). Ухвалою суду від 03.06.2025 року підготовче провадження в указаній цивільній справі закрито та призначено судовий розгляд по справі (а.с. 158). В судове засідання учасники справи не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява, в якій адвокат Дунь В.В. просить судове засідання проводити без його участі та позов задовольнити. Проти задоволення позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] не заперечує. Від представника третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] надійшла заява, в якій адвокат Агбонгале Л.С. просить розглянути справу без її та [PERSON] участі. Позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] просить задовольнити та проти задоволення позову [PERSON] не заперечує. Відзивів на позови [PERSON] та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] від відповідача ТОВ «Укрміськбуд Холдинг» до суду не надходило. Письмових пояснень від [PERSON] та [PERSON] , як від третіх осіб, на позовні заяви до суду не надходило. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24.12.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторним) від 23.11.2020 року (а.с. 15). Також судом з`ясовано та сторонами визнається і не заперечується, що [PERSON] є сином [PERSON] 05.04.2018 року між ТОВ «Укрміськбуд Холдинг» та [PERSON] укладено Попередній договір, відповідно до умов якого сторони зобов`язалися протягом ІІІ кварталу 2019 року укласти договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (основний договір) (п. п. 1.1., 1.4., 1.4.1. цього Договору) (а.с. 5-6, 6 зворот). За змістом п. 2.3.2. зазначеного Договору вартість одного квадратного метра за згодою сторін становить 14 800,00 грн, в тому числі ПДВ 20 % - 2 466,67 грн. Відповідно до п. 5.2. цього Договору сторони погодили, що основний договір може бути укладений виключно в разі оплати [PERSON] повної суми грошових коштів, що передбачена розділом 2 цього Договору. За змістом п. п. 2.2., 2.3. Договору про забезпечення виконання зобов`язань № ОМ/4С-К302 від 05.04.2018 року, укладеного між ТОВ «Укрміськбуд Холдинг» та [PERSON] , розмір грошових коштів, які сплачуються відповідно до умов Договору, як забезпечення виконання зобов`язання згідно п. 1.1. розділу 1 Договору становить 459 422,00 грн, в тому числі ПДВ 20 % - 76 570,33 грн. Платежі за договором здійснюються наступним чином: грошові кошти в сумі 290 000,00грн, в тому числі ПДВ 20 % - 48 333,33 грн, [PERSON] зобов`язана сплатити до 05.04.2018 року включно. Решту суми в розмірі 169 422,00 грн - до 20.04.2020 року включно рівними частинами впродовж 24-х місяців (а.с. 7-8,8 зворот). Згідно з наявними дублікатами чеків та квитанціями за період з 2018 року по 2019 роки [PERSON] сплачено ТОВ «Укрміськбуд Холдинг» коштів на загальну суму 401 200,00 грн (а.с. 9-14). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 16). [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями майна після смерті [PERSON] як дружини та матері, відповідно (а.с. 17, 46, 49-53). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18.09.2023 року в справі № 582/18/21. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 року в справі № 638/2304/17. Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (постанова Верховного Суду від 08.11.2023 року в справі № 761/42030/21. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Тлумачення п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України свідчить, що по своїй суті такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися тільки тоді, коли суб`єктивне цивільне право виникло і якщо це право порушується (оспорюється або не визнається) іншою особою (постанова Верховного Суду від 05.12.2022 року в справі № 233/4580/20. Згідно зі ст. ст. 1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). У ч. 1 ст. 316ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з положеннями ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є не споживчою річчю, майнові права визнаються речовими правами. Відповідно до ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Під майновим правом необхідно розуміти «право очікування», що є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Тобто, майнове право - це обмежене речове право, за яким його власник наділений певними, але не всіма правами щодо майна (постанова Верховного Суду України від 30.03.2016 року в справі № 6-265цс16). У постанові Верховного Суду від 04.05.2022 року в справі № 372/4235/19 вказано, що згідно з п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності. Таким чином, спадкоємець має право звернутись до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини. Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 01.04.2020 року в справі № 707/1803/16-ц. Подібні висновки Верховний Суд зробив також у постановах від 12.08.2019 року у справі № 607/9408/16-ц та від 28.05.2020 року в справі № 2-2317/11. Поряд із цим, відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постановах від 20.03.2019 року в справі № 6-14-39цс19 та від 27.02.2019 року в справі № 6-14-606цс18 у разі невиконання належним чином взятих на себе зобов`язань, а також, відсутності факту введення будинку в експлуатацію, з урахуванням повної та вчасної сплати пайових внесків, ефективним способом захисту порушених прав є визнання майнових прав на об`єкт інвестування. Така ж правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 13.05.2019 року № 761/17864/16-ц. Позивачем [PERSON] та третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] не доведено оплати повної вартості об`єкта майнових прав за життя спадкодавцем [PERSON] про визнання майнових прав в порядку спадкування за законом на який вони просять у межах вказаної справи, в зв`язку із чим правових підстав для визнання за ними майнових прав на об`єкт інвестування немає. Крім того, посилаючись на порушення відповідачем їх прав, позивач та третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору,та вказуючи, що саме ТОВ «Укрміськбуд Холдинг» оспорюються та не визнаються їх права, не надали доказів порушення чи невиконання відповідачем своїх зобов`язань за попереднім договором, а також відсутності факту введення будинку в експлуатацію. При цьому, як [PERSON] , так і [PERSON] посилалися на те, що спадкодавець самостійно прийняла рішення про припинення здійснення оплати за укладеним 05.04.2018 року із ТОВ «Укрміськбуд Холдинг» Попереднім договором. Отже, часткова сплата коштів на користь ТОВ «Укрміськбуд Холдинг» не дає можливості встановити набуття [PERSON] та [PERSON] майнових прав на квартиру, вказану в позові в порядку спадкування за законом, адже майнові права не належали самому спадкодавцю - [PERSON] на момент відкриття спадщини через несплату нею повної та вчасно суми пайових внесків згідно з п. п. 2.2., 2.3.Договору про забезпечення виконання зобов`язань № ОМ/4С-К302 від 05.04.2018 року, що й самими позивачем і третьою особою третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору не заперечується по змісту поданих ними позовних заяв. Крім того, суд зазначає, що в справах про визнання права власності в порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який (які) прийняв (прийняли) спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування (постанови Верховного Суду: від 18.12.2019 року в справі № 265/6868/16-ц, від 19.05.2020 року в справі № 175/1941/16-ц, від 31.03.2021 року в справі №463/4616/18, від 23.02.2022 року в справі № 501/672/16-ц, від 01.03.2023 року в справі № 604/1312/20. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 28.10.2020 року в справі № 761/23904/19 зазначено, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням потрібного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. Належними співвідповідачами в цій справі, поряд із ТОВ «Укрміськбуд Холдинг», який визначений як позивачем, так і третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] у поданих кожним із них позовних заявах, повинні бути й інші спадкоємці спадкодавця [PERSON] . Тобто, в справі за позовом [PERSON] - її син [PERSON] , та відповідно у справі за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] - її чоловік [PERSON] . Ні позивач, ні третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] клопотань про залучення співвідповідача суду не надали, у зв`язку з чим до участі в справі не залучені належні співвідповідачі, що також є підставою для відмови в задоволенні позову. За викладених вище в сукупності обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed