Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

08.01.2024 до Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшла позовна заява [PERSON] пред`явлена до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. Позивачка зазначила, що 29.08.2023 року близько 13:00 год. на автодорозі «Київ-Чоп» (М-06, 746 км) водій [PERSON] , керуючи автомобілем MERCEDES-BENZ 313 CDI, д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечну швидкість і дистанцію, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем VOLVO S80, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який зупинився для надання переваги в русі. У результаті VOLVO S80 за інерцією зіткнувся з автомобілями VOLKSWAGEN д.н.з. [NUMBER] та BMW 328 д.н.з. [NUMBER] . Усі транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 11.10.2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту КУпАП). Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована на підставі чинного на дату ДТП полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Договір ОСЦПВВНТЗ серія АТ № 3789903) (далі по тексту Поліс), укладеного із ПАТ «НАСК «ОРАНТА» (далі по тексту Страховик). 18.10.2023 між позивачкою та страховиком було погоджено суму матеріального збитку 152\~500,00 грн, з яких 150\~000,00 грн становила страхова виплата, 2\~500,00 грн франшиза. Згідно з Висновком експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи від 27.11.2023 року № 4048-Е (далі по тексту Висновок № 4048-Е): - ринкова вартість автомобіля VOLVO S80 до його пошкодження в ДТП, станом на час її вчинення становила 650 670,00 грн; - вартість його відновлювального ремонту 1 400 936,28 грн; - матеріальний збиток, завданий власниці транспортного засобу 650\~670,00 грн. Позивачка вважає, що відповідач має відшкодувати їй різницю між визначеним збитком та страховою виплатою 500\~670,00 грн, а також 5 735,52 грн витрат на експертизу, 25\~000,00 грн витрат на правничу допомогу та 10\~000,00 грн моральної шкоди. Моральні страждання позивачка пов`язує з тим, що в день придбання автомобіля транспортний засіб було повністю знищено внаслідок ДТП, що спричинило для неї стрес, необхідність пошуку коштів на експертизу, звернення до суду та переживання, пов`язані з відновленням справедливості. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2024 року, цивільна справа № 302/24/24 розподілена судді Міжгірського районного суду Закарпатської області Сидоренко Ю. В. (т. 1, а.с. 72). Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 09.01.2024 року заяву [PERSON] в особі представника адвоката Філатової Алли Валеріївни, про забезпечення позову у даній цивільній справі повернуто заявнику (т. 1, а.с. 74-75). Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 19.01.2024 року відкрито провадження у справі № 302/24/24 (т. 1, а.с. 84-85). 19.02.2024 представником відповідача подано відзив на позов (т. 1, а.с. 103-112), у якому висловлено незгоду відповідача із позовом, вважає вимоги безпідставними. Пояснює, що автомобіль VOLVO S80 був придбаний позивачкою саме в день дорожньо-транспортної пригоди 29 серпня 2023 року, і тому реальна його вартість визначена у договорі купівлі-продажу, укладеному того ж дня. Саме від цієї ціни, на думку відповідача, слід виходити при розрахунку можливих збитків. Крім того, відповідач зазначає, що шкода, заподіяна внаслідок ДТП, була врегульована в межах страхового випадку: позивачка та страхова компанія ПАТ «НАСК «Оранта» погодили суму відшкодування 152\~500,00 грн, з яких 150\~000,00 грн виплачено страховиком, а 2\~500,00 грн франшиза, яку відповідач сплатив особисто. Також він добровільно передав 20\~000,00 грн готівкою чоловікові позивачки як компенсацію. Отже, на думку відповідача, будь-які додаткові вимоги про стягнення понад зазначене є необґрунтованими, оскільки шкоду вже відшкодовано. Відповідач наголошує, що у матеріалах справи відсутній належний звіт про оцінку пошкодженого автомобіля, виконаний відповідно до вимог чинного законодавства, а наданий позивачкою експертний висновок № 4048-Е не може вважатися допустимим доказом, оскільки огляд транспортного засобу проводився без його участі та з порушенням встановленого порядку. Крім того, у цьому висновку не визначено утилізаційну (залишкову) вартість автомобіля, який залишився у власності позивачки, що, на переконання відповідача, призвело до завищення суми збитків. Також він звертає увагу на невідповідність між пошкодженнями, зафіксованими у схемі ДТП, та тими, які описані у висновку експерта. Відповідач припускає, що частина пошкоджень могла виникнути вже після ДТП, і тому не повинна враховуватись при визначенні розміру шкоди. Щодо заявленої моральної шкоди відповідач вказує, що позивачка не довела факту отримання будь-яких тілесних ушкоджень чи моральних страждань у зв`язку з ДТП, тому вимоги в цій частині також вважає безпідставними. Крім того, відповідач вважає заявлені позивачкою витрати на правничу допомогу явно завищеними і такими, що не відповідають ні складності справи, ні реальному обсягу наданих адвокатських послуг, тому просить їх зменшити в разі якщо суд дійде висновку про доведеність понесення позивачкою заявленої суми судових витрат на правничу допомогу. Додатково у відзиві відповідно до частин першої та п?ятої статті 93 Цивільного процесуального кодексу України, поставив позивачці наступні запитання: 1. Яка ціна автомобіля VOLVO S80, д.н.з. [NUMBER] , була визначена між нею та продавцем у договорі купівлі-продажу від 29.08.2023 року, зареєстрованому у Територіальному сервісному центрі МВС 2147? 2. Чи проводився огляд пошкодженого автомобіля марки VOLVO S80, д.н.з. [NUMBER] , VIN-код: [NUMBER] , представником (працівником або експертом) ПАТ «НАСК «Оранта» з метою визначення розміру збитків? Якщо проводився, то коли саме відбувся такий огляд і яка сума збитків була визначена за наслідками такого огляду? 3. Чи проводився ремонт автомобіля VOLVO S80, д.н.з. [NUMBER] , після дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 29.08.2023 року? 4. Де і в якому стані на даний час перебуває автомобіль VOLVO S80, д.н.з. [NUMBER] ? 5. Ким доводиться позивачці [PERSON] , мешканець [ADDRESS] , який 29.08.2023 року перебував за кермом автомобіля VOLVO S80, д.н.з. [NUMBER] ? 6. Чи отримував [PERSON] від [PERSON] кошти у розмірі 2\~500,00 грн на банківський рахунок та 20\~000,00 грн у готівковому вигляді? 7. Чи зазнала позивачка ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 29.08.2023 року? Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 21.03.2024 року по справі витребувано докази (т. 1, а.с. 167-168). Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 11.06.2024 року позовну заяву [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє адвокат Філатова Алла Валеріївна до [PERSON] ,\~про відшкодування\~шкоди завданої\~дорожньо-транспортною\~пригодою,\~-\~залишено без\~розгляду (т. 1, а.с. 204-208). Постановою Закарпатського апеляційного суду від 18.03.2025 року ухвалу Міжгірського районного суду Закарпатської області від 11.06.2024 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (т. 2, а.с. 113-115). 17.06.2025 наказом голови Міжгірського районного суду Закарпатської області відраховано зі штату Міжгірського районного суду Закарпатської області суддю Сидоренко Юлію Володимирівну у зв`язку з достроковим закінченням її відрядження до Міжгірського районного суду Закарпатської області на підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 10.06.2025 року № 1231/0/15-25. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.06.2025 року, цивільна справа № 302/24/24 розподілена судді Міжгірського районного суду Закарпатської області Пухальському С. В. (т. 2, а.с. 126). Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 30.06.2025 року (головуючий суддя Пухальський С. В.) справу прийнято до\~провадження та призначено підготовче засідання (т. 2, а.с. 127-128). Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 13.08.2025 року закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні (т. 2, а.с. 148-149). 25.08.2025 до суду через систему «Електронний суд» представником позивачки подано письмове опитування позивачки (т. 2, а.с. 157-159, 160-161), за змістом якого остання повідомила наступне: 1.Не може дати відповідь, яка ціна автомобіля Volvo S80 д.н.з. [NUMBER] , була визначена у договорі купівлі-продажу від 29.08.2023 року, зареєстрованому у Територіальному сервісному центрі МВС 2147. Ринкова ціна автомобіля визначена експертом, і саме на таку суму вона понесла збитки. Щодо ціни купівлі автомобіля, яка зазначена в договорі купівлі-продажу, то сторони вільні у цьому питанні. Покупець і продавець могли встановити будь-яку вигідну для них обох ціну враховуючи податкове навантаження, що не відміняє реальної вартості автомобіля. Інакше юридичного сенсу в понятті «ринкова вартість» взагалі немає. 2.Огляд пошкодженого автомобіля марки Volvo S80, д.н.з. [NUMBER] , представником (працівником або експертом) ПАТ «НАСК «ОРАНТА» з метою визначення розміру збитків проводився. Коли саме проводився наразі точно пригадати не може, такі дані наявні в матеріалах справи. Оскільки вартість ушкоджень значно перевищувала страхове відшкодування, згідно УЗГОДЖЕННЯ суми відшкодування за страховим випадком за договором ОСЦПВВНТЗ від 18.10.2023 року вона отримала максимально можливу суму за страховкою Відповідача 150\~000,00 гривень. 3.Ремонт транспортного засобу не проводився оскільки це економічно не доцільно та такий транспортний засіб не підлягав ремонту. 4.На даний час автомобіль не перебуває у її володінні, та враховуючи ступінь пошкоджень не може використовуватись як транспортний засіб. 5. [PERSON] доводиться чоловіком. 6.Інформації щодо отримання [PERSON] будь-яких коштів від [PERSON] у неї немає. 7.Під час ДТП 29.08.2023 року, фізичних ушкоджень здоров`я вона не отримувала. 04.09.2025 представником відповідача через систему «Електронний суд» подано клопотання про допит свідків (т. 2, а.с. 169-171), яке ухвалою судового засідання від 17.09.2025 року протокольно задоволено судом. 02.10.2025 представником позивачки через систему «Електронний суд» подано заяву про долучення до справи письмових документів (т. 2, а.с. 199-200), яку ухвалою судового засідання від 02.10.2025 року протокольно задоволено судом та долучено до справи надані докази. В судовому засіданні представник позивачки адвокат Філатова А. В. підтримала позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві. Представник відповідача адвокат Рішко С. І. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення, доводи та заперечення учасників цивільного процесу, всебічно, повно й об`єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов таких висновків. Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України (далі по тексту ЦПК України) звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4\~ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Пунктом 5 частини третьої статті 2 ЦПК України встановлено, що основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність, який виходячи зі змісту статті 13 цього Кодексу полягає в наступному: --- Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13). --- Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (частина друга статті 13). --- Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частина третя статті 13). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини перша та друга статті 12\~ЦПК України). Відповідно до положень статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, на підставі принципу змагальності сторони учасники справи з метою ухвалення рішення на свою користь зобов`язані повідомити суду істотні для справи обставини, надати суду докази, які підтверджують, або спростовують ці факти, а також вчиняти процесуальні дії, спрямовані на те, щоб переконати суд у необхідності ухвалення бажаного для них рішення. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно з положеннями статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частиною першою статті 77 та частиною другою статті 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Положеннями статті 79\~ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно норм статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За змістом статті 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Із матеріалів справи та встановлених судом обставин убачається таке. 29.08.2023 о 13 год. 00 хв. на автодорозі «Київ-Чоп», М-06, 746 км, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом MERCEDES-BENZ 313 CDI д.н.з. [NUMBER] не вибрав безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, та не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з транспортним засобом VOLVO S80 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який зупинився для надання переваги іншим транспортним засобам. Від зіткнення транспортного засобу VOLVO S80 д.н.з. [NUMBER] по інерції здійснив зіткнення з транспортним засобом VOLKSWAGEN д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортним засобом BMW 328 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті всі транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями [PERSON] порушив вимоги п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху. Постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 11.10.2023 року у справі № 306/2188/23 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (т. 1, а.с. 18-19). Власником транспортного засобу VOLVO S80 д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП являлася [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (т. 1, а.с. 16-19). Цивільно-правова відповідальність винної особи була застрахована на підставі чинного на дату ДТП полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Договір ОСЦПВВНТЗ серія АТ № 3789903), укладеного з страхувальником [PERSON] та ПАТ «НАСК «ОРАНТА» (т. 1, а.с. 118). 18.10.2023 між [PERSON] та ПАТ «НАСК «ОРАНТА» шляхом підписання Узгодження суми відшкодування за страховим випадком за договором ОСЦПВВПТЗ було погоджено суму матеріального збитку за наслідками ДТП від 29.08.2023 року у розмірі 152\~500,00 грн, в т.ч. розмір страхового відшкодування 150\~000,00 грн, розмір франшизи 2\~500,00 грн (т. 1, а.с. 20). Згідно Висновку експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи від 27.11.2023 року № 4048-Е, виконаному судовим експертом Волинського відділення Львівського НДІСЕ Кшановським С. І. (т. 1, а.с. 22-62): - ринкова вартість автомобіля марки «VOLVO S80», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN-код: [NUMBER] (далі по тексту Автомобіль), до його пошкодження в ДТП, станом на момент настання ДТП (29.08.2023 року) складає 650\~670,00 грн; - вартість відновлюваного ремонту Автомобіля станом на момент настання становить 1\~400\~936,28 грн; - вартість матеріального збитку завданого власнику Автомобіля станом на момент настання ДТП складає 650\~670,00 грн. У судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] (брат відповідача) та [PERSON] (син відповідача). Свідок [PERSON] пояснив, що за проханням брата прибув на місце дорожньо-транспортної пригоди. У його присутності відповідач [PERSON] передав водієві автомобіля марки «VOLVO» грошові кошти в сумі, еквівалентній 500 доларам США (частково у гривнях, частково у доларах США) для евакуації пошкодженого транспортного засобу. Свідок [PERSON] підтвердив зазначені обставини, вказавши, що також прибув на місце ДТП на прохання батька та був присутній при передачі ним водієві автомобіля «VOLVO» коштів у сумі, еквівалентній 500 доларам США, призначених для евакуації автомобіля. Крім того, за словами свідка, його батько пізніше через термінал перерахував 2\~500,00 грн як оплату франшизи, на рахунок [PERSON] , повідомлений останнім в телефонному режимі. На підтвердження доводів сторони відповідача щодо сплати франшизи у розмірі 2 500,00 грн на рахунок чоловіка позивачки [PERSON] , суд дослідив надану копію квитанції неналежної якості (т. 1, а.с. 119), на яку представник відповідача посилався як на доказ проведення відповідного платежу. Для перевірки достовірності вказаної обставини суд також дослідив копію квитанції, долучену до матеріалів справи № 306/2188/23, надану в межах розгляду справи на підтвердження цієї обставини. Під час дослідження встановлено, що копія квитанції (виконана в дещо кращій якості ніж та, що наявна в матеріалах цивільної справи) містить суму операції у розмірі 2 500,00 грн, проте не відображає чітких відомостей про дату та призначення платежу, а дані про платника та одержувача є нечіткими. Водночас, з огляду на фрагментарно видимі дані та враховуючи відомі суду прізвища учасників дорожньо-транспортної пригоди, можливо ідентифікувати прізвища одержувача [PERSON] та платника [PERSON] . З урахуванням наявних об`єктивних труднощів у підтвердженні надходження коштів на конкретне призначення, відсутності належних спростувань з боку позивача (належним спростуванням у даному випадку могла б бути виписка з банківських рахунків [PERSON] за період від дати дорожньо-транспортної пригоди до дати подання таких документів у межах розгляду справи № 306/2188/23), а також беручи до уваги факт перебування чоловіка позивачки на військовій службі (т. 2, а.с. 201), що зумовлює труднощі встановлення цієї обставини, суд оцінює докази у їх сукупності. Враховуючи розмір здійсненого платежу, який співпадає з розміром передбаченої Полісом франшизи, свідчення свідка, який послідовно підтвердив факт сплати відповідачем зазначеної суми саме як компенсації франшизи, суд не вбачає підстав для недовіри цим показанням.

Outcome: partial