Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] через систему електронний суд звернулася з позовом до відповідача [PERSON] та просила суд стягнути на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі частини доходу відповідача [PERSON] до закінчення навчання на денній формі, або до досягненню 23-х річного віку; Стягнути на свою користь аліменти за минулий період з [INFO] по 21.12.2024 р. на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі частини доходу відповідача [PERSON] Вимоги позивача обґрунтовані тим, що 29 грудня 2005 року позивачем було укладено шлюб з відповідачем [PERSON] . В шлюбі народився син [PERSON] [INFO] . Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської обл. від 18 липня 2012 року шлюб між сторонами було розірвано. Та вказаним рішенням з відповідача [PERSON] було стягнуто на користь позивача [PERSON] аліменти в розмірі частини всіх доходів відповідача на утримання на той час неповнолітнього сина [PERSON] до досягнення останнім повноліття. Після повномасштабного вторгнення рф в Україну позивач разом зі своїм сином змушена була виїхати до Ірландії те перебуває разом з сином під тимчасовим захистом. Крім отримання соціальної допомоги в розмірі 1132 Євро на двох позивач не має іншої статті доходів, коли в той же час мінімальна заробітна плата в Ірландії складає 2340 Євро при повній зайнятості, буд - яких інших джерел матеріальної підтримки позивач не має. [PERSON] навчається на денній формі навчання в Голвейському технічному інституті, а відповідач не надає їй матеріальної допомоги щодо утримання сина. З врахуванням викладеного позивач просить задовольнити її вимоги. Ухвалою суду від 6.01.2025 р. по даній справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач не визнає позов, обґрунтовуючи це тим, що дійсно його син з колишньою дружиною після повномасштабного вторгнення рф в Україну виїхали до Ірландії де отримали тимчасовий доступ. Відповідач не оспорює тога факту, що його син [PERSON] [INFO] навчається в Голвейському технічному інституті, але при цьому стверджує, що навчання в даному навчальному закладі для осіб, що отримали тимчасовий притулок є безкоштовним, а також позивач та їх син отримують соціальні виплати, що повинні покривати затрати його сина як на навчання так і на побутові проблеми. Крім того відповідач стверджує, що на даний час він не в змозі надавати матеріальну допомогу щодо утримання свого сина, так-як є інвалідом 2-ї групи внаслідок поранень, що були отримані відповідачем при захисті України від збройної агресії рф та крім пенсійного забезпечення ніяких інших джерел доходів не має та відповідачу самому необхідні кошти на своє лікування, в зв`язку з чим відповідач не має можливості щодо в наданні матеріальної допомоги в утримані свого сина. Також представник відповідача стверджує той факт, що дані обставини були встановлені судовими рішеннями, а саме рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 9 липня 2024 р. та постановою Київського апеляційного суду м.Києва від 30 жовтня 2024 р., відповідно до якої в задоволені позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] [INFO] було відмовлено. Та підстави позову, а також обставини, на які посилається позивач по справі не змінилися та вже були предметом розгляду судових інстанцій. На відзив відповідача позивач подала до суду заяву в якій спростовувала доводи відповідача, вказуючи на те, що пенсійного забезпечення відповідача достатньо щоб надавати відповідну допомогу позивачу для утримання їх спільного сина [PERSON] Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступне, що 29 грудня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві, за актовим записом № 1007 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, який в подальшому розірвано рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2012 р. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 326, у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] , [INFO] . 18 липня 2012 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області (справа № 1007/4879/2012) з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх видів доходів , але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02 квітня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Станом на дату звернення позивача до суду, син сторін - [PERSON] досяг повноліття. До матеріалів справи долучена з місця навчання (Коледж Сімаунт, Кінвара, Графство Голвей Н91 N5P2) від 11 березня 2024 року, з 08 грудня 2023 року [PERSON] , [INFO] зарахований та є учнем (6 клас) Коледжу Сімаунт, Кінвара (Seamount College, Kinvara) Відповідно до довідки з місця навчання (Голвейський технічний інститут) від 4 вересня 2024 року, [PERSON] , [INFO] зареєстрований та відвідує курс денної форми навчання наступним чином: технологія будівництва / цивільне будівництво 5М5010 ( рівень 5) період з 26.08.2024 р. - 30.05.2025 р. Також, відповідно до довідки, виданої 1 листопада 2024 р. вбачається, що позивач разом зі своїм сином проживають за адресою: [ADDRESS], та будуть та проживати в найближчому майбутньому. Згідно зі статтею 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати. Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При встановленні судом факту потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків по наданню відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. В той же час, як було встановлено в судовому засіданні, що відповідач [PERSON] є інвалідом другої групи довічно. Відповідно до наданих медичних документів [PERSON] має ряд захворювань, а в 2023 році переніс інфаркт мозку внаслідок тромбозу церебральних артерій. Відповідно до рішення ЛКК №17/24 від 25 січня 2024 року відповідач за станом здоров`я потребує постійного підтримуючого лікування та догляду в домашніх умовах. Заперечуючи проти позову, відповідач зазначав, що більша частина його пенсії витрачається на лікування та оплату житлово-комунальних послуг. Порушуючи питання про стягнення з відповідача аліментів на повнолітнього сина позивачем надано докази того, що останні проживають в готелі, але не надано даних про те, що відповідач безпосередньо несе витрати за проживання. Крім того позивач не надала до суду розмір своїх соціальний виплат та виплат на сина, а також які витрати несе позивач пов`язані з навчанням сина в навчальному закладі, так -як в матеріалах справи відсутні докази того, що навчання [PERSON] є платним . Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до змісту вказаних норм, для стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина необхідно сукупність наступних умов: а) щоб їм виповнилося 18 років; б) щоб вони продовжували навчання; в) їм було менше 23 років; г) вони потребували матеріальної допомоги; д) батько, мати відповідно до свого матеріального, сімейного стану та стану здоров`я були спроможні надавати таку допомогу. При цьому, оскільки стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки або сина пов`язується саме з продовженням навчання та на період такого навчання, позивач зобов`язаний надати суду документи, які б підтверджували продовження нею або ним навчання та період такого навчання, починаючи з вступу до навчального закладу до його закінчення чи відрахування. Статтею 79 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Якщо позивач вживав заходів щодо одержання аліментів від відповідача, але не міг їх одержати внаслідок ухилення відповідача від їх сплати, суд, залежно від обставин справи, може постановити рішення про стягнення аліментів за минулий час, але не більш як за один рік. Як убачається з матеріалів справи, що позивач зверталася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] з [INFO] але в задоволенні вказаної позовної позивачу, відповідно до постанови Київського апеляційного суду м.Києва від 30.10.2024 р. було відмовлено. Відповідно до вимог ч.4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Також, відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи з вищевикладеного, діючи в межах заявлених позовних вимог враховуючи майновий стан сторін, суд приходить до висновку, що за обставин, що склалися позов [PERSON] про стягнення аліментів не підлягає до задоволення, так - як до суду не надано доказів того, що позивач несе витрати пов`язанні з навчання повнолітнього сина [PERSON] . Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст.ст. 141 - 142 ЦПК України.

Outcome: dismissed