Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-16 00:00:00

03.06.2025 представниця позивачки звернулася до суду з позовом, в обгрунтування якого зазначає те, що [PERSON] з 19.07.2014 перебувала з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, який рішення Богунського районнорго суду м. Житомира від 19.04.2019 було розірвано. В період шлюбу народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти залишились проживати за даною адресою з матір`ю, перебувають на вихованні та її утриманні. Таким чином Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своїх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та доньки - [PERSON] , [INFO] . Він не надає жодної матеріальної допомоги, а тому відмовився від обов`язків батька визначених Законом України «Про охорону дитинства» та Сімейним кодексом України. З моменту розірвання шлюбу з матір`ю дітей, відповідач не цікавився їх здоров`ям, не бере участі у їх вихованні, не підтримує жодних зв`язків з дітьми. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 19.06.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. Відповідач відзив не подав, про наявність поважних причин, які перешкоджають його подачі, суд не повідомив, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У судовому засіданні представниця позивачки підтримав заявлені в позові вимоги. Відповідач у судові засідання не з`являвся, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання, від нього також не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, не поданий відзив, окрім того судом було зроблено оголошення на сайті у зв`язку із чим, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 131 ЦПК України вважається повідомленою про розгляд справи.Суд вважає, що відповідачка не з`явилась у судове засідання без поважних причин. Представник третьої особи у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував та вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його дітей. Частина 1 ст. 280 ЦПК України встановлює, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивачка з відповідачем з 19.07.2014 перебували в шлюбі, який зареєстрований Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №776. Від шлюбу мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 16, 17). Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 19.04.2019 у справі №295/4651/19 розірвано шлюб, зареєстрований Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 19.07.2014, актовий запис №776, укладений між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , залишено на подальше проживання з матір`ю. Згідно характеристики вихованця логопедичної групи № 1 ЖТТРД № 69, [PERSON] відвідував логопедичну групу з 2019 по 2021 рік. Хлопчик систематично відвідував заклад . У випадку захворювання мама вчасно попереджала вихователів. Мати забезпечувала дитину усім необхідним взуттям, одягом за сезоном та погодними умовами, іграшками. [PERSON] завжди був в садочку чистим та охайним. Вихованням та навчанням дитини займалася виключно мама, [PERSON] . [PERSON] був спокійний, вріхований, добрий, чуйний. Фізично та розумово розвинений за віком. Мати дитини, [PERSON] була активним членом батьківської ради садочка та допомагала з організацією обладнання групи усім необхідним для ігор та навчання дітей. Батька дитини, [PERSON] , ми ніколи не бачили. Він не приходив в садочок та не цікавився життям дитини, не забезпечував родину матеріально. Відповдіно характеристики вихованця логопедичної групи № 1 ЖТТРД № 69, [PERSON] відвідувала логопедичну групу з 2021 по 2023 рік. Дитина систематично відвідувала заклад. У випадку захворювання мама вчасно попереджала. Мати забезпечувала дитину усім необхідним: взуття, одяг за сезоном та погодними умовами, іграшками. Дитина завжди приходила в садочок чиста та охайна. Вихованням та навчанням дитини займалася виключно мама, [PERSON] . Поза садочком дівчинка відвідувала заняття з англійської мови. Дівчинка розумна, чемна, вихована. З повагою ставилася до старших, любила та дружила з усіма дітьми групи. Мати дитини, [PERSON] була членом батьківської ради садочка та допомагала з організацією обладнання групи усім необхідним для ігор та навчання дітей. Батька дитини, [PERSON] , ми ніколи не бачили. Він не приходив в садочок та не цікавився життям дитини, не забезпечував родину матеріально. Відповідно до характеристики учня 4-Б класу Ліцею № 19 м. Житомира, [PERSON] навчається в закладі з 01.09.2021. Дитина систематично відвідує навчальний заклад. Про пропуски занять та їх причини вчителя повідомляють заздалегідь. [PERSON] у повному обсязі забезпечений шкільним приладдям, одягом та взуттям відповідно сезону, має шкільну та спортивну форму, завжди має охайний зовнішній вигляд. [PERSON] вмотивований до навчання. Під час уроків уважний, ретельно виконує домашнє завдання. Здібний у навчанні, має гарну пам`ять, логічне мислення, гарно читає. За період навчання виявив себе як учень з достатнім рівнем знань. Поведінка відповідає соціальним нормам. Виконує доручення класовода. Ввічливий з однокласниками та дорослими. Вихованням, навчанням та розвитком [PERSON] займається виключно мати, [PERSON] . З мамою [PERSON] має близькі та щирі відносини, поважає і прислухається до її думки, завжди говорить про неї з любов`ю та повагою. [PERSON] допомагає у виконання домашніх завдань. -Вона систематично відвідує батьківські збори, спілкується з класоводом. У родині панують дружні та доброзичливі відносини. Протягом навчання учня у школі його батько, [PERSON] , жодного разу не відвідував навчальний заклад, не цікавився навчанням сина, його успіхами, не брав участь у вихованні [PERSON] . Він не забезпечує необхідними речами для навчання. Згідно характеристики учениці 2-В класу Ліцею № 19 м. Житомира, [PERSON] навчається в закладі з 01.09.2023. Ніно відвідує навчальний заклад регулярно, про пропуски занять та їх причини вчителя повідомляють заздалегідь. Дівчинка у повному обсязі забезпечена шкільним приладдям, спортивною формою, одягом відповідно сезону, завжди має охайний зовнішній вигляд. Рівень розумового розвитку Ніно відповідає її віковим особливостям. За час навчання показала високий рівень знань. У дівчинки високий інтерес до навчання. На уроках дівчинка дуже старанна, уважна, зосереджена та наполеглива. Ніно систематично виконує рекомендації вчителя. Вихованням, навчанням та розвитком [PERSON] займається мама, [PERSON] . З мамою Ніно має близькі та щирі відносини, поважає її, прислухається до її думки, а також довіряє їй, завжди говорить про неї з повагою та любов`ю. \~ \~ \~ \~Мати систематично відвідує батьківські збори, цікавиться навчальними досягненнями дівчинки, допомагає у виконанні рекомендованих завдань, вчасно повідомляє про причини відсутності дівчинки, забезпечує Ніно всім необхідним для навчання, виховання та розвитку. У родині панують дружні та доброзичливі відносини, побудовані на довірі. Протягом навчання [PERSON] в школі батько, [PERSON] , жодного разу не відвідував навчальний заклад, не цікавився навчанням доньки, її успіхами, не бере участі у вихованні [PERSON] , не забезпечує необхідними речами для навчання. 21.06.2024 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складено відповідний актовий запис № 876. Після державної реєстрації шлюбу, [PERSON] змінили прізвище на [PERSON] . Рішенням Виконавчого комітету Житомирської міської ради № 1436 від 15.10.2025, затверджено висновок щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки та піклування, щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] зазначено, що [PERSON] фактично з 2018 року [PERSON] з сім`єю не проживає, не забезпечує необхідного харчування, лікування дітей, станом їх здоров`я, розвитком не цікавиться, матеріально не забезпечує, не відвідує за місцем проживання та навчання, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до характеристики ліцею № 19 м. Житомира, де навчаються діти, «... Протягом навчання дітей у школі їх батько, [PERSON] , жодного разу не відвідував навчальний заклад, не цікавився навчанням дітей, їх успіхами, не брав участь у їх вихованні та не забезпечував необхідними речами для навчання…». Виходячи з інтересів дітей, виконавчий комітет Житомирської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В копії Акту № 60 від 11.06.2025 затвердженого директором ПП «ВЖРЕП № 15» ЖКК вказано, що в 2022 році [PERSON] , 1989 року народження, проживав за адресою: [ADDRESS] . Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає перелік обов`язків батьків по вихованню та розвитку своїх дітей, а саме: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до частини четвертої статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Суд також враховує, що таке судове рішення повинно відповідати й принципу Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч. 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, не цікавиться їх життям, не спілкується з дітьми, не надає матеріальної допомоги, не піклується про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Таким чином суд вважає, що відповідачка умисно ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Проаналізувавши надані докази, а також вищевказані законодавчі норми, виходячи з принципів об`єктивності, законності та справедливості, суд доходить висновку, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх доньок, тому вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позбавлення батьківських прав не позбавляє відповідача права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни свого ставлення до дітей, своєї поведінки та усунення обставин, що були підставою позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.3 ст.166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Статтею 27 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано Постановою ВР № 789 ХІІ від 27.02.91 року (далі - Конвенція), передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ст. 180 СК України). Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до статті 182 СК України судом враховано, що відповідач працездатний, відомостей про стан здоров`я, який би перешкоджав отримувати стабільний дохід не надав, відтак відповдіач зобов`язаний своєчасно та належним чином виконувати покладений на нього обов`язок утримувати неповнолітніх дітей. За положеннями ч. ч. 2, 3 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. При визначенні розміру аліментів суд також враховує, що відповідно до ч. 5\~ст. 183 СК України\~той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи наведене, а також виходячи з того, що сторони повинні забезпечити дітям належний рівень життя, необхідний і достатній для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачки на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але неменше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно. Відповідно до\~ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову, тобто з 03.06.2025. На підставі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно положень п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Згідно ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи наведені обставини, суд доходить висновку про задоволення позову. Відповідно ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При подачі позову до суду, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн, згідно квитанції до платіжної інструкції № 0.0.4393671233.1 від 02.06.2025. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1211,20 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved