Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 28.06.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] укладений договір про надання фінансового кредиту № 32182-06/2024, відповідно до якого, [PERSON] надано кредит у сумі 10000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом. 30 жовтня 2024 року між ТОВ «ФК «ЕЛ. ЕН. ГРУП» та ТОВ «Стар Файненс Груп» укладений Договір факторингу № 30102024, відповідно до умов якого право вимоги, зокрема за Договором № 32182-06/2024 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП». Вказаний договір був підписаний відповідачем з використанням електронного підпису, який було відтворено шляхом використання відповідного одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надіслані на номер мобільного телефону відповідача. За умовами вищевказаного договору позикодавець зобов`язався передати позичальнику (відповідачу) у власність грошові кошти на встановлений договором строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку відповідної позики або достроково та сплатити плату (проценти) від суми позики. Відповідач порушила умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 33000,00 грн. Позивач, просить стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЕЛ. ЕН. ГРУП» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 32182-06/2024 від 28.06.2024 року в розмірі 33000,00 грн. та понесені судові витрати у сумі 9422,40 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить розгляд справи за його відсутності, у якому підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а у разі неявки у судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення рішення в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки та шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (а.с. 135-136). Згідно ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослiдивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов пiдлягає частковому задоволенню з наступних пiдстав. Судом встановлено, що 28.06.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] укладений договір про надання фінансового кредиту № 32182-06/2024, відповідно до умов якого позичальнику наданий кредит у розмір 10 000,00 грн, строком на 120 днів, дата погашення кредиту\~25.10.2024 року; денна процентна ставка становить 1,50% та застосовується у межах строку кредитування, вказаного у п. 1.2 цього Договору. Згідно з пунктом 1.4.2 вказаного Договору клієнт має право до 27.07.2024 року сплатити перший платіж, відповідно до Графіку платежу, з урахуванням знижки в розмірі...%. Відповідно до пункту 1.6. Договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5168-74хх-хххх-2722 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Відповідно до пункту 5.3 Договору, у випадку прострочення Клієнтом сплати процентів відповідно до термінів, встановлених у Графіку платежів, Товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу: в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості - на наступний день після терміну сплати, встановленого в Графіку платежу, за відповідний розрахунковий період та до дати погашення заборгованості, з урахуванням обмежень, встановленим чинним законодавством України(а.с.16-31). Заявка- анкета клієнта на отримання фінансового кредиту, договір разом із Графіком платежів та Паспортом споживчого кредиту підписано відповідачкою електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Згідно із квитанцією про зарахування № 438313047 від 28.06.2024 року та повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 27.03.2025 року, 28.06.2024 року ТОВ «Стар Файненс Груп» перерахувало на рахунок відповідачки [PERSON] [NUMBER] - 10 000,00 грн. (а.с. 15). 30 жовтня 2024 року між ТОВ «ФК «ЕЛ. ЕН. ГРУП» та ТОВ «Стар Файненс Груп» укладений Договір факторингу № 30102024, відповідно до умов якого право вимоги, зокрема за Договором № 32182-06/2024 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» (а.с. 60-70). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 30102024 від 30 жовтня 2024 року ТОВ «ФК «ЕЛ. ЕН. ГРУП» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в загальній сумі 33000,00 грн., з яких: 10 00,00 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 18000,00 грн. - сума заборгованості за процентами; 5000,00 грн. - заборгованість за пенею (а.с. 79). Відповідачка не подала докази, які б підтвердили виконання нею умов договору, станом на дату визначення позивачем суми заборгованості та станом на дату ухвалення рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 526\~ЦК України,\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України,\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,628 ЦК України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За загальними правилами доказування, визначеними статями\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» щодо нарахування суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 10000 грн., по процентам в розмірі 18000,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Що стосується нарахування позивачем пені в розмірі 5000,00 грн., то суд виходить з такого. Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IXта набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відтак, враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану. Неустойка, нарахована включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Позивачем визначено неустойку за порушення відповідачкою грошового зобов`язання за кредитним договором № 32182-06/2024 у розмірі 5000,00 грн. З огляду на зазначене, суд, враховуючи положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, вважає, що позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають. Враховуючи наведене, суд доходить висновку про часткове задоволення позову, а саме з відповідачки [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість за ередитним договором № 32182-06/2024 від 28.06.2024 року, у розмірі 28000,00 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту 10000,00 грн., заборгованості по процентах 18000,00 грн. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно із ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач надав суду копію Договору про надання правової допомоги № 3 від 28.11.2024 року, акт прийому\~передачі наданих послуг № 3 від 28.11.2024 року, детальний опис робіт (наданих послуг) № 3 від 28.11.2024 року. Суд може зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, але виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі обґрунтування нею недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. При цьому, стороною відповідача, на яку покладається обов`язок доведення неспівмірності витрат, не подано клопотання про зменшення витрат на правову допомогу. Дана позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 13.03.2025 року по справі № 275/150/22 (провадження 61-13766св24). Таким чином,\~суд з\~урахуванням складності\~справи,\~спрощеного порядку\~її розгляду,\~задоволення позовних\~вимог,\~обсягом виконаних\~адвокатом робіт,\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~таких робіт,\~з урахуванням\~принципу розумності\~та справедливості,\~вважає вказані\~витрати є\~співмірними зі\~складністю справи\~та обсягом\~вищезазначених наданих\~адвокатом послуг,\~приходить до\~висновку про\~те,\~що з\~відповідача підлягають\~стягненню витрати\~на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки вимоги позивача задоволено частково, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2055,24 грн.

Outcome: partial