Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. ТОВ «Кей-Колект» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 127 816,65 грн, з яких: 29 726,72 грн 3 % річних та 98 089,93 грн інфляційні втрати. Позов обґрунтовано тим, що 20.11.2006 між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступник ПАТ «УкрСиббанк») та відповідачем укладено кредитний договір №11080662000 на суму 17 000 дол. США строком до 20.11.2016 під 12,9 % річних. 12.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» і ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу №4, за яким позивач набув право вимоги до відповідача. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 17.03.2015 у справі №308/14294/14-ц з [PERSON] стягнуто 202 279,16 грн заборгованості (169 091,06 грн кредит, 33 188,10 грн відсотки). Постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 22.08.2018 зазначене рішення залишено без змін. Оскільки рішення суду не виконано, позивач просить стягнути 3 % річних та інфляційні втрати за період з 02.04.2017 по 23.02.2022 відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідач відзиву на позов не надав. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.09.2025 постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження Відповідач в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Оскільки відповідач був повідомлений про дату, час і місце судового засідання (статті 128\~Цивільного\~процесуального\~кодексу України (далі ЦПК)), в судове засідання повторно не з`явився без поважних причин, а позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК. Судом на підставі частини другої статті 247ЦПК\~у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені Судом. 20.11.2006 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №11080662000, відповідно до умов якого банком надано позичальнику кредитні кошти у повному обсязі відповідно до умов кредитного договору. 12.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу №4, за яким ТОВ «Кей-Колект» набуло право грошової вимоги за кредитним договором №11080662000 від 20.11.2006 (укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] . Відповідач неналежно виконував зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 17.03.2015 у справі №308/14294/14-ц стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Кей-Колект» заборгованість за кредитним договором №11080662000 від 20.11.2006 у сумі 213 724,04 грн. Постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 22.08.2018 рішення змінено: стягнуто 202 279,16 грн заборгованості, з яких 169 091,06 грн основний борг, 33 188,10 грн відсотки, а також 1 991,61 грн судового збору. Рішення набрало законної сили 22.08.2018. Згідно з розрахунком нарахувань відповідно до статті 625 ЦК України, наданим позивачем, заборгованість відповідача [PERSON] станом на 23.02.2022 становить 127 816,65 грн, у тому числі: 29\~726,72\~грн 3 % річних, нараховані за період з 02.04.2017 по 31.12.2019, з 01.01.2020 по 31.12.2020, з 01.01.2021 по 23.02.2022; 98 089,93 грн інфляційні втрати, нараховані за період з 02.04.2017 по 23.02.2022. Відповідач контрозрахунку не надав. Оцінка суду. Предметом позову у цій справі є стягнення трьох процентів річних, нарахованих відповідно до\~статті 625 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК) у зв`язку з неналежним виконанням судового рішення про стягнення грошових коштів. Відповідно до частини першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною другою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти. Згідно із статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно з вимогами статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З огляду на вищенаведені норми права,\~грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав, зокрема, і\~факту наявності боргу, встановленого рішенням суду. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц, провадження № 14-241 цс 19 та № 646/14523/15-ц, провадження № 14-591 цс 18. Крім того, Верховний Суд у постанові від 01 липня 2020 року у справі № 535/757/17, провадження № 61-30148 св 18, зроблено аналогічний висновок щодо подібних правовідносин. Отже, у розумінні наведених положень закону позивач як кредитор вправі вимагати стягнення в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання. Так як грошове зобов`язання за рішенням по справі №308/14294/14-ц виникло внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків, суд вважає, що позовна вимога про стягнення 3% річних та інфляційних втрат підлягає задоволенню частково лише за ті періоди, коли дія рішення суду була обов`язковою до виконання, зокрема за періоди з 23.08.2018 (наступний день після дати набрання судовим рішенням законної сили після перегляду в апеляційному порядку) і до 23.02.2022. Суд здійснив власний розрахунок трьох відсотків річних та інфляційних втрат відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 23.08.2018 по 23.02.2022, визначивши, що на суму боргу 202\~279,16\~грн нараховано 3\~%\~річних у\~розмірі 21\~280,88\~грн (у т.ч. 8 246,34 грн за 20182019 роки, 6 068,37 грн за 2020 рік, 6 966,16 грн за 20212022 роки) та інфляційні втрати\~в сумі\~62\~763,84\~грн, розраховані з урахуванням коефіцієнта інфляції 1,31028328. Загальна сума, яка підлягає стягненню, становить 84\~044,72\~грн (21 280,88 грн 3 % річних та 62 763,84 грн інфляційні втрати). Зазначена сума є засобом цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов`язання та підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог відповідно до приписів чинного законодавства. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з вимогами статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов заявлено на суму 127 816,65 грн, а задоволено 84 044,72 грн, що становить 65,76 % від загального розміру позовних вимог, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 592,67 грн судового збору, пропорційно до задоволеної частини позову. З цих підстав,

Outcome: partial