Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідачів солідарно аванс в розмірі 3813995 грн. 10 коп., що був сплачений за житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] та [PERSON] уклали попередній договір про продаж будинку за адресою: [ADDRESS] , в простій усній формі. Договір попередній є нікчемним, оскільки не має письмової форми та не посвідчений нотаріусом. Однак [PERSON] було внесені у якості авансі грошові кошти у розмірі 93 000 доларів США, що підтверджується розписками. На час подання заяви до суду офіційний курс долару США 41,0107. З урахуванням курсу на момент подання ціна позову складає: 93000 *41,0107 = 3813995 грн 10 коп. Отримувачі грошей були [PERSON] та [PERSON] . У вересні 2023 роки сторони не дійшли згоди до нотаріального посвідчення договору оскільки майбутній продавець вирішила змінити вартість будник на 50 % від обмовленої вартості. Сторонами було прийнято спільне рішення про розірвання попереднього договору, але аванс позивачу так повернутий і не був. Представник [PERSON] адвокат Стець М.Л. у відзиві на позовну заяву просить відмовити в задоволенні позову, зазначає, що з тексту позовної заяви незрозуміло, чому [PERSON] повинен нести солідарну відповідальність по поверненню авансу в розмірі 93000 доларів США, а тому його залучення в якості співвідповідача є безпідставним. Зауважує, що розписки від 21.12.2022 та від 28.11.2022 не стосуються предмету доказування, а розписка від 02.05.2023 на суму 9000 доларів США не містить посилання на підставу передачі цих коштів, а тому її теж неможна вважати належним доказом. Лише розписку від 14.09.2023 на суму 4000,00 доларів США можна вважати такою, що має відношення до спірних правовідносин, а тому, [PERSON] може бути відповідачем лише в межах суми 4000.00 доларів США. Також, до позовної заяви додано копію договору оренди житлового будинку від 10.07.2022 року, предметом якого є оренда позивачкою житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , який належить [PERSON] . Вказаний договір від імені [PERSON] , як орендодавця (власника предмету оренди) підписував [PERSON] на підставі Генеральної довіреності від 10.03.2022 року. За змістом вказаної довіреності [PERSON] має право в т.ч. на отримання грошових коштів на користь [PERSON] . Таким чином, позивачці як при укладанні договору оренди житлового будинку від 10.07.2022 року, так і при укладанні за нікчемного попереднього договору купівлі-продажу цього будинку, було відомо, що його власником є [PERSON] , а [PERSON] у спірних правовідносинах міг діяти і діяв виключно як представник за довіреністю в інтересах [PERSON] , як власника будинку. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, його представник адвокат Стець М.Л. у відзиві на позовну заяву розгляд справи просив провести без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлялась своєчасно і належним чином, її представник адвокат Стець М.Л. в заяві просив відкласти розгляд справи, посилаючись на свою хворобу. У зв`язку з тривалим перебуванням справи в провадженні суду, достатністю часу для висловлення стороною відповідача позиції щодо позову, відсутністю доказів перебування адвоката Стець М.Л. на лікарняному, суд не знаходить підстав для відкладення розгляду справи. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25.07.2024 провадження у справі відкрито. Суд вирішив проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27 січня 2025 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , зазначене домоволодіння та земельна ділянка за вказаною адресою належить [PERSON] . За договором найму (оренди) житлового будинку від 10.07.2022 [PERSON] в особі [PERSON] , який діяв на підставі Генеральної довіреності від 10.03.2022, передали у найм житло за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до п.7.1 зазначеного договору, розмір орендної плати становить еквівалент в 1000 доларів США за один місяць. Відповідно до розписки від 04.09.2023, [PERSON] отримала у [PERSON] в рахунок розрахунку (покупки) будинку по [ADDRESS] , суму 20000 (двадцять тисяч доларів). Відповідно до розписки від 14.09.2023 [PERSON] отримав 4 тис. доларов США. Відповідно до розписки від 02.05.2023 [PERSON] отримав 9000 тис. доларов США, завдаток. Відповідно до розписки від 22.03.2023, [PERSON] отримала 60000 доларів США в рахунок авансу за житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , у [PERSON] . Відповідно до розписки від 21.12.2022 [PERSON] отримав за оренду будинку 2300 доларів США. Відповідно до розписки від 28.11.2022 [PERSON] отримав за оренду будинку 2500 доларів США. Відповідно до розписки від 24.07.2022, [PERSON] отримала від [PERSON] 4000 доларів США в рахунок оплати оренди будинку, сплачено до 10.01.2023. Суд на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні доказів, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] з сім`єю орендувала домоволодіння, належне [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Крім того, в договорі найму (оренди) житлового будинку зазначається, що [PERSON] діє від імені [PERSON] . Як зазначає позивач, між сторонами було досягнуто усної домовленості про укладання в майбутньому договору купівлі-продажу домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , про що свідчать надані суду розписки, та [PERSON] передавала відповідачам грошові кошти в рахунок як сплати оренди домоволодіння, так і часткової сплати вартості домоволодіння (авансу). \~ \~ \~ \~Згідно зі\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення,\~в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1\~ст. 546 ЦК України\~виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням,\~завдатком. Відповідно до\~ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі; правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно зі\~ст. 570 ЦК України\~завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання; якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком,\~вона вважається авансом. Аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані; при цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 910/12382/17; постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 918/631/19, постанова Верховного Суду від 06 листопада 2024 року у справі № 308/5527/22). Як встановлено судом та не заперечувалось сторонами, договір купівлі-продажу домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , сторонами укладений не був. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] , передавала відповідачам грошові кошти в якості авансу. Аналізуючи зміст наданих суду розписок, суд не приймає до уваги розписки від 21.12.2022 на суму 2300 доларів США, розписку від 28.11.2022 на суму 2500 доларів США, розписку від 24.07.2022 на суму 4000 доларів США, оскільки в них зазначається про внесення коштів за оренду будинку, що не стосується предмету даного спору. Натомість суд вважає наступні розписки належними та допустимими доказами отримання відповідачами коштів від позивача в рахунок авансу: - від 04.09.2023, за якою [PERSON] отримала 20000 двадцять тисяч доларів; - від 14.09.2023, за якою [PERSON] отримав 4 тис. доларів США; - від 02.05.2023, за якою [PERSON] отримав 9000 тис. доларів США; - від 22.03.2023, за якою [PERSON] отримала 60000 доларів США. Вирішуючи питання про можливість солідарного стягнення коштів, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ч.1 ст.541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Натомість з наданих суду розписок вбачається, що [PERSON] отримав 13 000 доларів США, а [PERSON] отримала 80000 доларів США, тобто предмет зобов`язання є подільний та відсутні підстави для солідарного стягнення. Таким чином, грошові кошти в сумі 80000 доларів США та грошові кошти в сумі 13000 доларів США підлягають поверненню позивачу, незалежно від того, з чиєї вини не було виконано зобов`язання. Частина 2 ст. 570 Цивільного кодексу України розглядає аванс як деяку грошову суму або її майновий еквівалент, яку покупець передає продавцю в рахунок часткового виконання зобов?язань (майбутніх платежів). Якщо угода з тих чи інших причин не відбудеться, аванс підлягає поверненню стороні, яка його внесла. Факт винності тієї чи іншої сторони в цьому випадку буде несуттєвим. Згідно з частиною 1 статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Враховуючи наведене, сума, яка зазначена в розписках, фактично є авансом, оскільки сторонами не дотримано умов, визначених статтею 570 ЦК України, а саме не укладено договору купівлі-продажу, на виконання якого передано кошти, сума авансу становить 93\~000 доларів США, з урахуванням курсу на момент подання позову, як того просить позивач, (41,0107 грн. за 1 долар США) стягненню з відповідачів підлягають: з [PERSON] на користь [PERSON] кошти в сумі 80000 доларів США, що за курсом НБУ 41,01017 грн. за 1 долар США становить 3\~280 856 гривень 00 коп.; з [PERSON] на користь [PERSON] кошти в сумі 13\~000 доларів США, що за курсом НБУ 41,0107 грн. за 1 долар США становить 533139 гривень 00 коп. У даному випадку сума, що підлягає сплаті за зобов?язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Якщо договору, який б за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передана грошова сума є авансом, який підлягає поверненню. Поверненню підлягає й аванс, отриманий за попереднім договором, тому суд, задовольняючи позовні вимоги частково, стягує з [PERSON] на користь [PERSON] кошти в сумі 3280856 гривень 00 коп., з [PERSON] на користь [PERSON] кошти в сумі 533139 гривень 00 коп., та вважає, що в солідарному стягнення коштів слід відмовити. Оскільки суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, у відповідності до ст.141 ЦПК України сума судового збору стягується пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідачів, а саме з [PERSON] на користь [PERSON] сума судового збору 13023 гривень 43 коп., а з [PERSON] на користь [PERSON] сума судового збору 2116 гривень 57 коп.

Outcome: partial