Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-08 00:00:00

У травні 2025 року представник позивача Акціонерного товариства «Ідея Банк» звернувся до Подільського районного суду міста Києва із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що 04.04.2024 після проведення ідентифікації та верифікації клієнта відповідно до вимог законодавства України між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Договір № 1933710 комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який передбачав відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитно картки. Відповідно до умов договору позивач надає відповідачу кредит на споживчі цілі у вигляді відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку та здійснює платежі відповідача з рахунку за рахунок кредиту на суму, що перевищує залишок власних коштів відповідача на рахунку, на умовах повернення, строковості та платності. Процентна ставка за користування кредитом 70,8% річних, яка є фіксованою протягом усього строку дії угоди та може бути зміненою за умови погодження сторонами в порядку, визначеному угодою. Строк кредитування - 12 місяців, сума кредиту - 50 000 грн. Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, відкривши позичальнику поточний рахунок № [NUMBER] . Проте позичальник умови договору належним чином не виконував та невчасно сплачував кредитні кошти, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед банком, яка станом на 16.04.2025 року склала 67 115,08 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 47 973,14 грн, заборгованість за процентами - 19 141,94 грн. З підстав стягнення вказаної суми заборгованості позивач звернувся із даним позовом до суду. Ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва 20.05.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи без своєї участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що вважає позовні вимоги незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Позивачем було додано до матеріалів справи Публічну пропозицію АТ «Ідея Банк» про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у редакції від 04.04.2024 та Правила надання послуг у системі дистанційного обслуговування «Idea Online» в АТ «Ідея Банк». Однак позивачем не надано підтверджень, що саме цей договір розумів відповідач та ознайомився і погодився з ним, підписуючи кредитний договір № С-001-292972-24-980 від 04.04.2024 року. Оскільки позичальником не було особисто підписано наданий договір та правила вважає, що вони не є частиною укладеного між сторонами правочину, а тому не повинні бути враховані судом при розгляді справи. Надана позивачем виписка з поточного рахунку є край неналежної якості, зі змісту якої взагалі неможливо встановити жодні відомості, надруковані в ній, а відтак такий документ є неналежним доказом. Представник позивача надав відповідь на відзив, у якій заперечив доводи відповідача. Зокрема зазначив, що алгоритм дій при укладенні між сторонами кредитного договору включає: реєстрацію в програмному комплексі «Система дистанційного обслуговування «O.Bank 2.0» через мобільний додаток «O.Bank 2.0»; проходження дистанційної ідентифікації та верифікації клієнта в мобільному додатку «O.Bank 2.0» за допомогою державного порталу «ДІЯ» та з можливістю оформлення цифрової картки та отримання інших банківських послуг; укладення Договору № 1933710 про використання електронного підпису клієнта та акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк» про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку; укладення угоди № С-001-292972-24-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Звернуто увагу на те, що кредитний договір підписано електронним підписом позичальника шляхом відтворення одноразового ідентифікатора (ОТР - пароль), який був надісланий на номер мобільного телефону (фінансовий номер) відповідача. Також представник позивача посилається на те, що пунктом 4.1 Угоди клієнт акцептував Публічну пропозицію про приєднання до Договору, яка розміщена на сайті банку www.ideabank.ua. Публічна пропозиція АТ «Ідея Банк» про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (вводиться в дію 04.04.2024, чинна до 18.07.2024) та Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції чинній на момент підписання Кредитного договору, розміщені та зберігаються на офіційному веб-сайті банку www.ideabank.ua. Підписуючи кредитний договір позичальник приєднався до договору та був належним чином ознайомлений з вказаним договором. Відтак, просив задовольнити позовні вимоги. До відповіді на відзив долучено детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором № С-001-292972-24-980 від 04.04.2024 станом на 16.04.2025 року. Представник відповідача надав додаткові пояснення по справі, у яких зазначив, що позивач належним чином та відповідними доказами не спростував доводи, викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву. Відповідач не погоджується зі змістом наданого розрахунку заборгованості, оскільки таким визначено, що відповідач має заборгованість у розмірі 67 115,08 грн, з яких: 47 973,14 грн - прострочений борг, 19 141,94 грн - прострочені проценти та комісія за обслуговування кредиту. Разом з тим, встановлення позивачем комісії за обслуговування кредиту є нікчемним. В кредитному договорі, укладеному між позивачем та відповідачем, не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). Відповідач у судове засідання не з`явився, явки повноважного представника у судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 628, 629 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України). За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного Кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Згідно з положеннями ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. В ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» законодавець, в свою чергу, закріпив, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до п.п. 12,13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про довірчі послуги» електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; електронні дані - будь-яка інформація в електронній формі. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору, що встановлено п.6 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Судом встановлено, що з метою надання послуг клієнтам позивач в тому числі використовує інформаційно-комунікаційну систему - «Система дистанційного обслуговування «O.Bank 2.0». Алгоритм дій при укладенні між сторонами кредитного договору включає: реєстрацію в програмному комплексі «Система дистанційного обслуговування «O.Bank 2.0» через мобільний додаток «O.Bank 2.0»; проходження дистанційної ідентифікації та верифікації клієнта в мобільному додатку «O.Bank 2.0» за допомогою державного порталу «ДІЯ» та з можливістю оформлення цифрової картки та отримання інших банківських послуг; укладення Договору про використання електронного підпису клієнта та акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк» про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку; укладення угоди про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. 04.04.2024 між АТ «Ідея Банк» (банк) та [PERSON] (клієнт) було укладено Договір № 1933710 про використання електронного підпису клієнта та акцепт Публічної оферти АТ «Ідея Банк» про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку. Як вбачається з протоколу № 1933710 від 04.04.2024 року реєстрації /фіксації Клієнта при реєстрації в програмному комплексі «Система дистанційного обслуговування «O.Bank 2.0» через мобільний додаток «O.Bank 2.0» (Протокол підписання Договору): ведення фінансового номеру телефону клієнтом, запит на надання згоди на обробку персональних даних і погодження з умовами, правилами та тарифами через оператора мобільного зв`язку, відправка ОТР та його введення Клієнтом в додаток O.Bank 2.0; 04.04.2024 о 18 год. 22 хв. банком надіслано клієнту ОТР та номер мобільного телефону у вигляді смс-повідомлення з наступником текстом: «ХХХХ - код підтвердження реєстрації в O.Bank 2.0, діє до ЧЧ:ММ»; 04.04.2024 18 год. 22 хв. ОТР підтверджено/введено клієнтом та надіслано в банк для підтвердження волевиявлення; 04.04.2024 18 год. 22 хв. запит банку в ДП «ДІЯ» електронним шляхом на отримання документів клієнта з ДП «ДІЯ» (ID-картка/закордонний паспорт, Реєстраційний номер облікової картки платника податків); 04.04.2024 18 год. 23 хв. документи та дані клієнта (ID-картка/закордонний паспорт, ІПН), отримані від ДП «ДІЯ» збережено в систему банку; 04.04.2024 18 год. 24 хв. здійснення розпізнавання реальності особи за методом FaceMatch; 04.04.2024 18 год. 22 хв. передача анкети Клієнтом, внесення адреси електронної пошти та надання згоди на перевірку даних в Бюро кредитних історій та передачу інформації до кредитного реєстру Національного банку України (НБУ) - на екрані пристрою відображається чек-бокс, в якому клієнт повинен обрати: «Продовжуючи, ви погоджуєтесь на отримання даних Вашої кредитної історії з Бюро Кредитних історій та передачу інформації до Кредитного реєстру НБУ»; 04.04.2024 18 год. 27 хв. ознайомлення та підписання клієнтом «Договору про використання електронного підпису клієнта та акцепт Публічної оферти АТ «Ідея Банк» про використання аналога власноручного підпису та Відтиску печатки банку» через відтворення свого підпису на екрані мобільного пристрою; 04.04.2024 18 год. 28 хв. підписання банком договору № 1933710 від 04.04.2024. Крім того, для підтвердження реєстрації/фіксації Клієнта [PERSON], РНОКПП [NUMBER] , при реєстрації в програмному комплексі «Система дистанційного обслуговування «O.Bank 2.0» через мобільний додаток «O.Bank 2.0» надано протокол перевірки фотографій клієнта при проведенні повної дистанційної ідентифікації, анкету Клієнта при реєстрації в програмного комплексі № 975642 від 04.04.2024 року, протокол перевірки підписів клієнта при проведенні повної дистанційної ідентифікації від 04.04.2024 року 18 год. 28 хв. Суд бере до уваги те, що відповідач не заперечує укладення з АТ «Ідея Банк» договору № 1933710 про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку від 04.04.2024 № 1933710, який передував укладенню між сторонами угоди про відкриття Кредитної лінії, обслуговування кредитної картки № С-001-292972-24-980 від 04.04.2024. Також відповідач не заперечує належність саме йому фінансового номеру, який зазначеного в договорі № 1933710 від 04.04.2024, а також недійсність умов такого договірного зобов`язання. Відтак, суд дійшов висновку, що вказаний договір укладено відповідно до норм чинного законодавства, а відтак він є належною правовою підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до п. 1.3 Договору № 1933710 від 04.04.2024 клієнт акцептує публічну оферту АТ «Ідея Банк» на укладення Договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку, яка розміщена на сайті банку www.ideabank.ua на умовах, запропонованих банком. Подальше підписання договорів щодо отримання банківських послуг у вигляді електронного документа, може здійснюватись шляхом використання електронного підпису клієнтом та кваліфікованого електронного підпису банком. Сторони погоджуються, що надання клієнтом до банку ОТР-паролю та підтвердження банком його достовірності сторони визнають укладені правочини у вигляді електронного документа, а також погоджуються, що ризик збитків, що можуть бути заподіяні підписувачам і третім особам несе сторона, з вини якої такі збитки виникли (п. 3.2 Договору № 1933710 від 04.04.2024). Також, згідно з п. 1.4.1 Договору № 1933710 від 04.04.2024 клієнт надає згоду на використання власного телефону зазначеного в цьому Договорі як Фінансового номеру телефону для отримання смс-повідомлень, що містять ОТР-пароль, з метою подальшого підписання електронним підписом договорів про отримання банківських послуг у вигляді електронного документа та підтверджує, що номер телефону, що зазначений нижче, належить виключно йому, а відтак накладений електронний підпис однозначно пов`язаний з клієнтом, і не пов`язаний з жодною іншою особою та прирівнюється до власноручного підпису і створює для клієнта юридичні наслідки. Відповідно до угоди про відкриття Кредитної лінії, обслуговування кредитної картки №С-001-292972-24-980 від 04.04.2024 (далі-кредитний договір), укладеного між АТ «Ідея банк» (банк) та [PERSON] , клієнт надає заяву про відкриття банківського поточного рахунку для власних потреб у гривні на своє ім`я [PERSON] в АТ «Ідея Банк» в рамках продукту O CARD ID+ із оформленням до рахунку електронного платіжного засобу у вигляді банківської платіжної картки із підключенням до сервісу «SMS - Банкінг», а банк відкриває клієнту в рамках банківського продукту банківський поточний рахунок IBAN [NUMBER] у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватись з використанням банківської платіжної картки, оформляє до рахунку та надає у користування банківську платіжну картку. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора (ОТР - пароль), який був надісланий на номер мобільного телефону (фінансовий номер) відповідача, про що свідчить п. 4.4 кредитного договору, на підтвердження чого позивачем надано витяг з Реєстру СМС-повідомлень, оформленого на виконання умов Договору надання послуг № 01/01122020, укладеного 01.12.2020 між позивачем та ТОВ «Мобільний маркетинг» та додатку № 2 до вказаного договору, а також протокол № С-001-292972-24-980 від 04.04.2024 реєстрації/фіксації дій Клієнта при реєстрації в програмному комплексі «Система дистанційного обслуговування O.Bank 2.0» (Протокол підписання Договору на продукт), зокрема: 04.04.2024 19 год. 22 хв. підтвердження отримання, ознайомлення клієнта з Паспортом споживчого кредиту, з Угодою про відкриття Кредитної лінії, обслуговування Кредитної картки та страхування (у разі наявності страхування); 04.04.2024 19 год. 22 хв. надсилання банком клієнту ОТР-коду для підписання Паспорта споживчого кредиту, Договору на продукт з наступним текстом: ОТР - ХХХХ для підписання Паспорта споживчого кредиту та Кредитного договору дійсним до ХХ:ХХ; 04.04.2024 19 год. 22 хв. ОТР для підписання Паспорта споживчого кредиту, Договору на продукт підтверджено/введено успішно Клієнтом та надіслано в Банк; 04.04.2024 19 год. 23 хв. підписання банком Договору на продукт № С-001-292972-24-980 від 04.04.2024; 04.04.2024 19 год. 23 хв. надсилання банком клієнту листа на його електронну адресу, яку клієнт зазначив в Анкеті, з підписанням банком та клієнтом, паспортом споживчого кредиту та договором на продукт. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами підтверджено укладення із відповідачем кредитного договору № С-001-292972-24-980 від 04.04.2024, що відповідає вимогам чинного законодавства та умовам, попередньо укладеного між сторонами Договору № 1933710 від 04.04.2024. Водночас суд критично оцінює твердження відповідача про те, що позивачем не надано доказів того, що відповідач погодив умови, які передбачені кредитним договором № С-001-292972-24-980 від 04.04.2024, оскільки укладаючи кредитний договір, сторони погодились, що клієнт ознайомлений з умовами договору, що затверджений розпорядженням банку, із усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на інтернет-сторінці банку за електронною адресою www.ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний (п. 4.3 кредитного договору). Більше того, відповідачем не надано суду доказів не відповідності таких умов, наданих позивачем до позовної заяви, тим які були надіслані при оформленні кредитного договору та наявні у відповідача. За умовами кредитного договору відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку № IBAN [NUMBER] , операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу в межах встановленого кредитним договором ліміту кредитної лінії, доступного відповідачу. Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 70,8% річних. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн. Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, становить 50 0000 грн. Враховуючи, що зобов`язання банку щодо встановлення ліміту кредитної лінії є для нього відкличними та безризиковими, визначення суми кредитної лінії, що може бути доступна клієнту, строку дії відновлювальної кредитної лінії, здійснюється банком в межах встановленого угодою максимального ліміту кредитної лінії без будь-яких обмежень. Встановлено також, що банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, що підтверджується випискою по поточному рахунку позичальника за період з 12.08.2016 по 16.04.2025 (яка є належним доказом), а також детальним розрахунком заборгованості за кредитним договором № С-001-292972-24-980 від 04.04.2024 станом на 16.04.2025 року. У той же час відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки за кредитним договором. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованість [PERSON] станом на 16.04.2025 становить 67 115,08 грн, із яких: 47 973,14 грн - прострочений борг; 19 141,94 - прострочені проценти. Зазначена заборгованість відповідача підтверджується випискою по поточному рахунку позичальника за період з 12.08.2016 по 16.04.2025, детальним розрахунком заборгованості за кредитним договором № С-001-292972-24-980 від 04.04.2024 станом на 16.04.2025 року та довідкою-розрахунком заборгованість [PERSON] станом на 16.04.2025. При цьому, заборгованість по сплаті комісії за обслуговування кредиту, як помилково стверджує відповідач, за ним не обліковується. Ураховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що відповідач свої зобов`язання зі сплати заборгованості не виконав, кредитні кошти не повернув. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно положень ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. З урахуванням вищенаведеного, перевіривши надані розрахунки заборгованості, суд погоджується з порядком нарахування позивачем заборгованості, яка відповідає вимогам закону та положенням кредитного договору, не спростована відповідачем та вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими письмовими доказами і вважаються судом доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Частинами 1, 2, 3 та 4 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема, достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Жодних доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, відповідачем суду не надано, в тому числі не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості, як і не доведено виконання грошових зобов`язань перед позивачем належним чином. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обґрунтування позовних вимог знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході розгляду справи, позивачем доведено неналежне виконання відповідачем умов договору та наявність заборгованості, що стороною відповідача спростовано не було, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову та стягнення заборгованості із відповідача на користь позивача в примусовому порядку. Крім того, в зв`язку із задоволенням позовних вимог, в порядку ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 3 028,00 грн.

Outcome: approved