Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

Позивач АТ «Банк Кредит Дніпро» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 02 вересня 2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» і [PERSON] був укладений кредитний договір №22033000530566 відповідно до умов якого позивач надав відповідачу в кредит грошові кошти на споживчі потреби в розмірі 124000,00 грн. з кінцевою датою повернення 02 вересня 2026 року. Строк користування кредитом складає 60 місяців. В свою чергу відповідач зобов`язався своєчасно повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені кредитним договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитним договором у встановлених ним розмірах і строках. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту становить: з 02.09.2021 року по 01.01.2023 року 3 % від суми кредиту; з 02.01.2023 року по 01.04.2024 року 2,5 % від суми кредиту; з 02.04.2024 року по 01.07.2025 року 1,5 % від суми кредиту; з 02.07.2025 року по 02.09.2026 року 0,925 % від суми кредиту. Процентна ставка за користування кредитом на строкову заборгованість складає 0,001 % річних. Процентна ставка за користування кредитом на прострочену заборгованість складає 56,0 % річних. Також 02 вересня 2021 року між сторонами на підставі заяви-приєднання (акцепт) №TS-22033000530566 про прийняття пропозиції (оферти) був укладений договір добровільного страхування життя позичальника, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону та пов`язані з життям застрахованої особи. Страховим агентом і вигодонабувачем у разі настання страхового випадку виступає АТ «Банк Кредит Дніпро». Розмір страхового платежу, здійсненого на користь страховика, становив 24000,00 грн. Страхування відповідача було супровідною до кредитного договору послугою. У зв`язку з порушенням умов договору про надання банківських послуг у відповідача станом на 23 січня 2024 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 169634,01 грн., яка складається з залишку простроченого кредиту в розмірі 118256,68 грн.; залишку прострочених відсотків в розмірі 1,26 грн., залишку прострочених комісій в розмірі 51361,07 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на користь АТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованість за кредитним договором від 02 вересня 2021 року в загальному розмірі 169634,01 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Представник відповідача Циб С.В. надав суду відзив на позовну заяву, де зазначив, що в пункті 1.2 укладеного між сторонами кредитного договору щомісячна комісія за обслуговування кредиту визначена в розмірі 3 % від суми кредиту. Необхідність внесення плати за комісію з обслуговування кредиту передбачена в розділі 4 «Графік платежів/розрахунок орієнтовної загальної вартості кредиту для коієнта та орієнтовної реальної процентної ставки» кредитного договору. Щомісячний розмір комісії за розрахунково-касове обслуговування складає від 3720,00 грн. до 1147,00 грн., а її загальний розмір за весь період користування кредитом складає 147405,00 грн. Отже, загальний розмір комісії з обслуговування кредиту за весь період перевищує розмір самого кредиту 124000,00 грн., що не відповідає вимогам розумності і справедливості. Встановивши у кредитному договорі сплату комісійної винагороди за обслуговування кредиту в розмірі 3 % від суми кредиту, що складає від 3720,00 грн. до 1147,00 грн., а її загальний розмір 147405,00 грн., позивач не повідомив відповідача які саме послуги за вказану плату надаються відповідачу, вказані умови договору не містять розмежування платних і безоплатних послуг, як не містять і найменування цих послуг, а розмір комісійної винагороди вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що суперечить вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», у зв`язку з чим вказані умови кредитного договору є несправедливими. Просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Представник позивача [PERSON] надала суду відповідь на відзив, де зазначила, що Законом України «Про споживче кредитування» передбачене право кредитодавця на встановлення в договорі про споживчий кредит комісій та інших обов`язкових платежів за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) крім тих, які згідно із законом надаються безоплатно, для отримання, обслуговування і повернення кредиту. У зв`язку з цим умова кредитного договору про сплату комісії не є нікчемною і не може бути визнана недійсною судом. Відповідач був ознайомлений з умовами кредитного договору, не мав заперечень проти його умов, протягом певного проміжку часу здійснював зобов`язання зі сплати заборгованості за строковими та простроченими комісіями, у зв`язку з чим умови кредитного договору не суперечать вимогам діючого законодавства. Просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що у частині 1 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Встановивши у кредитному договорі сплату комісійної винагороди за обслуговування кредиту в розмірі 3 % від суми кредиту, що складає від 3720,00 грн. до 1147,00 грн., а її загальний розмір 147405,00 грн., позивач не повідомив відповідача які саме послуги за вказану плату надаються відповідачу, вказані умови договору не містять розмежування платних і безоплатних послуг, як не містять і найменування цих послуг, а розмір комісійної винагороди вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу. Просить суд визнати недійсним пункт 1.2 розділу 2 та розділ 4 (колонка 7) кредитного договору №22033000530566 від 02 вересня 2021 року, укладеного між [PERSON] і АТ «Банк Кредит Дніпро», в частині щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості: з 02.09.2021 року по 01.01.2023 року 3 % від суми кредиту; з 02.01.2023 року по 01.04.2024 року 2,5 % від суми кредиту; з 02.04.2024 року по 01.07.2025 року 1,5 % від суми кредиту; з 02.07.2025 року по 02.09.2026 року 0,925 % від суми кредиту, загальний розмір якої за весь період кредитування дорівнює 147405,00 грн. Представник позивача [PERSON] надала суду відзив на зустрічну позовну заяву, де зазначила, що спеціальними правозастосовчими нормами споживчого кредитування є статті 1, 8, 12 Закону України «Про споживче кредитування» та Постанова НБУ «49 від 08 червня 2017 року, якими передбачено, що до загальних витрат за споживчим кредитом відносяться витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту (включаючи комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення та інші платежі), кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб (страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів та інших осіб), які сплачуються споживачем згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит. Правила Постанови НБУ №49 розроблені і затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Загальними (галузевими) правозастосовчими нормами є статті 47, 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», що закріплюють право банку самостійно встановлювати процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги. Згідно ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом серед іншого включаються: комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Відповідно до пункту 4 Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит банк розраховує загальну вартість кредиту для споживача у грошовому виразі згідно з методикою розрахунку загальної вартості кредиту для споживача, наведеною в додатку 1 до цих Правил. За Методикою розрахунку загальної вартості кредиту для споживача банк розраховує загальну вартість кредиту у грошовому виразі за формулою: ЗВК = ЗРК + ЗВСК, де ЗВК загальна вартість кредиту; ЗРК загальний розмір кредиту, тобто сума коштів, які надані та/або можуть бути надані споживачу за договором про споживчий кредит; ЗВСК загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги банку, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту (включаючи комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення та інші платежі), кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб (страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів та інших осіб, а також інші обов`язкові платежі), які сплачуються споживачем згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (крім платежів, що згідно із законодавством України не включаються до загальних витрат за споживчим кредитом). Із зазначеного випливає, що чинним на момент укладення спірного договору законодавством України передбачено право кредитодавця встановлювати в договорі споживчого кредиту оплату за обслуговування кредиту у вигляді комісії. Вважає необгрунтованими посилання позичальника на незаконність вимог про стягнення комісії за обслуговування кредиту у зв`язку з відсутністю конкретизації, за які саме послуги пони встановлюються, оскільки банківські послуги налаштовані на поточні потреби споживача. Цінобанківських послуг це багатоетапний, ресурсозатратний та комплексний процес, який включає отримання та розгляд кредитної заявки, в процесі якого банк отримує платні послуги за отримання відповідей від різноманітних бюро та реєстрів, співбесіда з потенційним позичальником, що передбачає оплату банком витрат на Контакт-центр, смс-інформування та комунікацію з потенційним клієнтом щодо вибору кредитного продукту, оцінка кредидостпроможності та визначення категорії ризику позичальника, підготовка до укладення кредитного договору, підписаний договір є офіційною підставою для безпосереднього перерахування банком грошових ресурсів на користь позичальника, видачу дебетової карти з подальшим її обслуговуванням та забезпеченням роботи терміналів і банкоматів, моніторинг, супровід, звітність і контроль якості виданих кредитів. Також для видачі кредитів банку необхідно залучати депозити, у зв`язку з чим, встановлюючи ставку за кредитами та формуючи його вартість, банк враховує ціну залучення коштів (депозитну ставку), свої витрати та певний рівень прибутку. Таким чином, реальна відсоткова ставка банку, як і загальна вартість кредиту по спірному кредитному договору, відповідає економічно-виваженій методиці ціноутворення в банку з підсистемним нормативним, інформаційним, технологічним та кадровим забезпеченням та обслуговуванням. Крім того, жодним нормативним актом не визначено, що банк повинен деталізувати в договорі чи в будь-якому документі перелік послуг, що включені в ту чи іншу комісію, яка встановлена банком. Також посилається на те, що згідно Розділу 4 Кредитного договору №22033000530566 та Універсального договору банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб АТ «Банк Кредит Дніпро» версії 19.3 банк стягує щомісячну плату у вигляді комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Обслуговування кредитної заборгованості не можна ототожнювати з наданням інформації за кредитом, але представник відповідача ці поняття ототожнює. Крім того, в статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» наведений перелік дій, за які банк не може стягувати плату з позичальника і обслуговування кредитної заборгованості до таких дій не належить. Вважає, що у даному випадку йде мова не про нечесність чи недобросовісність банку як кредитодавця, який діяв виключно в рамках закону, а про безпідставну зміну намірів і прагнень позичальника, який станом на момент отримання кредитних коштів вважав такі умови прийнтними для себе, а після їх отримання і використання для задоволення власних потреб і з настанням строку виконання грошових зобов`язань змінив свою думку і намагається в судовому порядку уникнути подальшого виконання кредитних зобов`язань. Позичальник [PERSON] під час укладення кредитного договору жодних заперечень щодо умов кредитування не заявляв, будь-яких претензій щодо непроведення з ним переддоговірної роботи не мав, незгоду з окремими пунктами кредитного договору не висловлював, жодних дій щодо відмови від договору не здійснював, був ознайомлений з паспортом споживчого кредиту під підпис та підтвердив, що він отримав всі пояснення, у зв`язку з чим зустрічні позовні вимоги є недоведеними. Просить суд у задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні первісні позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила їх задовольнити. Проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечувала і просила у їх задоволенні відмовити. Представник відповідач [PERSON] у судовому засіданні зустрічні позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити. Проти задоволення первісних позовних вимог заперечував і просив у їх задоволенні відмовити. Під час судового розгляду справи по суті судом були оглянуті письмові докази по справі. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, надавши їм належну оцінку, встановив наступне. Копією кредитного договору підтверджується факт того, що 02 вересня 2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» і [PERSON] був укладений кредитний договір №22033000530566 відповідно до умов якого позивач надав відповідачу в кредит грошові кошти на споживчі потреби в розмірі 124000,00 грн. з кінцевою датою повернення 02 вересня 2026 року. Строк користування кредитом складає 60 місяців. В свою чергу відповідач зобов`язався своєчасно повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені кредитним договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитним договором у встановлених ним розмірах і строках. Процентна ставка за користування кредитом на строкову заборгованість складає 0,001 % річних. Процентна ставка за користування кредитом на прострочену заборгованість складає 56,0 % річних. Також 02 вересня 2021 року між сторонами на підставі заяви-приєднання (акцепт) №TS-22033000530566 про прийняття пропозиції (оферти) був укладений договір добровільного страхування життя позичальника, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону та пов`язані з життям застрахованої особи. Страховим агентом і вигодонабувачем у разі настання страхового випадку виступає АТ «Банк Кредит Дніпро». Розмір страхового платежу, здійсненого на користь страховика, становив 24000,00 грн. Вказаний факт підтверджується копією заяви-приєднання (акцепт) №TS-22033000530566 про прийняття Пропозиції (оферти) на укладення договору добровільного страхування життя позичальника. У зв`язку з порушенням умов договору про надання банківських послуг у відповідача станом на 23 січня 2024 року виникла заборгованість, яка складається з залишку простроченого кредиту в розмірі 118256,68 грн.; залишку прострочених відсотків в розмірі 1,26 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором, а також копією виписки по особовому рахунку за період з 02 вересня 2021 року по 23 січня 2024 року. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. У ч.2 ст.1050 ЦК України зазначено, що у разі, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Пунктом 3 ч.1\~ст.611 ЦК України\~визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема , сплата неустойки. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем умови кредитного договору в частині своєчасної сплати кредиту були порушені, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка складається з залишку простроченого кредиту в розмірі 118256,68 грн.; залишку прострочених відсотків в розмірі 1,26 грн. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача залишку прострочених комісій в розмірі 51361,07 грн. не підлягають задоволенню, а зустрічні позовні вимоги про визнання недійсним п.1.2 розділу 2 та розділу 4 (колонка 7) кредитного догвору в частині щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2\~ст.\~8 Закону України "Про споживче кредитування"\~до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином,\~Законом України "Про споживче кредитування"\~передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Вказане узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Разом з тим, відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті\~18 Закону України "Про захист прав споживачів"\~(у редакції станом на дату укладення договору в цій справі) продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Згідно з частиною\~6\~статті\~12 Закону України "Про споживче кредитування"\~споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит. До загальних засад цивільного законодавства належать справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини\~першої\~статті\~3 ЦК України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. В п.1.2 кредитного договору щомісячна комісія за обслуговування кредиту визначена з 02.09.2021 року по 01.01.2023 року 3 % від суми кредиту; з 02.01.2023 року по 01.04.2024 року 2,5 % від суми кредиту; з 02.04.2024 року по 01.07.2025 року 1,5 % від суми кредиту; з 02.07.2025 року по 02.09.2026 року 0,925 % від суми кредиту. Необхідність внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язанні з розрахунково-касовим обслуговуванням, передбачена в розділі 4 "Графік платежів/розрахунок загальної вартості кредиту для клієнта та реальної процентної ставки" кредитного договору №22033000530566 (колонка 7 графіку). Загальний розмір комісії за розрахунково-касове обслуговування з 02 вересня 2021 року по 02 вересня 2026 року сукупно складає 147405,00 грн. Встановивши у кредитному договорі\~сплату комісійної винагороди за обслуговування кредиту щомісячними платежами, що у загальному розмірі складає\~147405,00 грн., банк не повідомив, які саме послуги за вказану плату надаються позичальнику. Розмір такої комісійної винагороди, з огляду на обставини справи (зокрема, розмір кредиту та процентів), вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що оспорювані умови кредитного договору є несправедливими. Відповідно до статті\~12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У справі, яка переглядається, АТ "Банк Кредит Дніпро" не було позбавлене можливості надати докази на підтвердження справедливості умов договору щодо встановленої комісії, зокрема з урахуванням переліку та обсягу послуг, які надаються позичальнику за таку плату. Разом з тим наявні в матеріалах справи документи взагалі не містять будь-якого опису послуг, за які банком встановлена комісія. Таким чином, встановивши, що банк не повідомив позичальника, які саме послуги за вказану плату йому надаються, розмір комісійної винагороди вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, тобто оспорювані умови кредитного договору є несправедливими, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне визнати недійсним умови пункту 1.2 розділу 2 та розділ 4 (колонка 7) кредитного договору №22033000530566 від 02 вересня 2021 року, укладеного між АТ "Банк Кредит Дніпро" та [PERSON] , в частині встановлення щомісячної комісії за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01 лютого 2023 року у справів №199/7014/20, від 08 березня 2023 року у справі №204/2820/21, від 09 лютого 2024 року у справі №337/3703/22. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, встановленою частково, а наявність фактів, якими відповідач обгрунтовує свої зустрічні позовні вимоги, встановленою повністю. Питання щодо стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України в пропорційному розмірі до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial