Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

До суду надійшов позов ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування\~поданого позову\~вказано,\~що 02.03.2017 ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № М.01.120.13306. Кредитний договір був підписаний Позичальником власноручно. Від імені Банку договір був підписний з використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи Банку та відтиску печатки банку, відтворених за допомогою технічного пристрою відповідно до публічної оферти АТ «Ідея Банк» від 16 вересня 2015 року. Позичальник надав письмову заяву про акцепт вказаної публічної оферти. Відповідно до п.1.1. Кредитного договору, банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 99 998,58,00 грн., а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору. Відповідно до умов договору кредит надається шляхом перерахування Банком коштів на банківський поточний рахунок Позичальника, що відкривається Банком Позичальнику. У п.1.2 Кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування становить 36 місяців з дня підписання Договору, тобто до 02/03/2020 року включно. Згідно п. 1.3., Кредитного договору Позичальник за користування кредитом сплачує Банку проценти в розмірі 16.99% річних від залишкової суми кредиту. Одночасно з укладенням Кредитного договору Позичальник уклав з ПрАТ "СК "ТАС" договір від 02/03/2017 року добровільного страхування життя. Розмір страхового внеску за цим договором страхування становить 2 912,58 гривень. Вигодонабувачем за цим договором страхування є Банк. Після укладення Кредитного договору Банк свої зобов`язання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок Позичальника грошові кошти в сумі 99 998,58,00 гривень, з яких був сплачений на рахунок ПрАТ "СК "ТАС" страховий платіж від імені Позичальника в сумі 2 912,58 гривень, що підтверджується випискою з банківського рахунку Позичальника, а також відповідними ордерами-розпорядженнями на перерахування коштів, а разом 99 998,58 гривень, що підтверджується випискою з банківського рахунку Позичальника. У подальшому Позичальник виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами лише частково. Згідно виписки по рахунку Позичальника за весь строк з моменту укладення Кредитного договору і до моменту звернення з цим позовом Позичальник сплатив Банку лише 171827 гривень. Останній платіж проведено 18/12/2019 року. Строк на який було надано кредит за Договором сплив 02/03/2020 року. Після закінчення строку кредиту Кредитор не здійснював нарахування процентів за користування кредитними коштами, не нараховував штрафні санкції та комісії. У зв`язку із зазначеним, станом на 02/03/2020 сформувалася наступна заборгованість Позичальника перед Банком за Договором: - заборгованість за основним боргом в сумі 12 663,44 гривень; - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 8 187,11 гривень, що разом становить 20 850,55 гривень. Станом на 16.11.2023 року розмір заборгованості за основним боргом і відсотками не змінився. 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» (Фактор) був укладений договір факторингу №16/11-23, відповідно до якого ТОВ «ФК «СОНАТІ» отримало право вимоги до відповідача за кредитним договором № M01.120.13306 від 02/03/2017 року. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» (Клієнт) 29.12.2023 року уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» договір факторингу №29/12-23, відповідно до умов якого до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» перейшло і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № M01.120.13306 від 02.03.2017 року. Згідно до Довідки-розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором №M01.120.13306 від 02.03.2017 року, сформованої Первісним Кредитором (АТ «Ідея Банк»), станом на 16.11.2023 року заборгованість Боржника/Позичальника становить: - заборгованість за основним боргом в сумі 12 663,44 гривень; - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 8 187,11 гривень, що разом становить 20 850,55 гривень. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги 16.11.2023 року. ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» не здійснювали жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали. За таких обставин представник позивача звернувся до суду та просив: стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість в сумі 26050 гривень, що складається з: заборгованість за основним боргом в сумі 12 663,44 гривень; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 8187,11 гривень, інфляційні втрати в сумі 3961,84 гривень; три проценти річних в сумі 1237,61 гривень, а також судові витрати: - зі сплати судового збору в сумі 2422,40 гривень, на оплату послуг поштового зв`язку в сумі відповідно до розрахункового документа про оплату послуг поштового зв`язку; на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 7200,00 гривень. Ухвалою суду від 26.06.2025 у даній справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 12.09.2025. 12.09.2025 розгляд справи було відкладено у зв`язку із неявкою відповідача до суду. 20.10.2025 в призначений час учасники справи до суду не з`явились. Представником позивача заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Санфорд Капітал». Проти ухвалення заочного рішення представник позивача не заперечує. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явився та про причини неявки не повідомив, відзив на позов не надавав. Враховуючи наведені обставини ухвалою суду від 20.10.2025 було постановлено здійснювати заочний розгляд даної справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приймаючи до уваги думку позивача, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з метою отримання банківських послуг [PERSON] звернувся до ПАТ «Ідея Банк»», у зв`язку із чим підписав кредитний договір № М01.120.13306, викладений в паперовій формі та підписаний сторонами власноручними підписами. Відповідно до умов укладеного Кредитного договору, Банк надає Позичальнику кредит в сумі 99998,58 грн., включаючи витрати на страховий платіж, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами і комісіями. У п.1.2 Кредитного договору, сторони погодили, що строк кредитування становить 36 місяців з дня підписання Договору, тобто до 02.03.2020 року включно. Згідно п.1.3., Кредитного договору, Позичальник за користування кредитом сплачує Банку проценти в розмірі 16.99% річних від залишкової суми кредиту. Згідно до п.2.5. Кредитного договору, нарахування процентів здійснюється два рази на місяць за методом «факт/факт». Базою для нарахування процентів є неповернена сума кредиту. Відповідно до п.2.1. Кредитного договору Позичальник повертає кредит разом з процентами в 36 щомісячних внесках згідно Графіку щомісячних платежів (а.с. 51). Одночасно з укладенням Кредитного договору Позичальник уклав з ПрАТ «СК «ТАС» договір від 02.03.2017 року добровільного страхування життя. Розмір страхового внеску за цим договором страхування становить 2 912,58 гривень. Вигодонабувачем за цим договором страхування є Банк (а.с. 48). Довідкою-повідомленням [PERSON] підтвердив, що кредитодавець ПАТ «Ідея Банк» до підписання кредитного договору надав йому в письмовій формі інформацію про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту (а.с. 47). Банк свої зобов`язання виконав і зарахував на банківський поточний рахунок Клієнта грошові кошти в сумі 99998,58 грн. про що свідчить виписка від 16.11.2023 (а.с. 62). У подальшому, як зазначає позивач, Клієнт виконав свої зобов`язання з повернення лише частково, у зв`язку із цим, станом на день подання позовної заяви, у Відповідача перед Позивачем існує заборгованість за станом на 16.11.2023, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № М01.120.13306 від 02.03.2017 становить 20850,54 грн. та складається з наступного: 12663,44 грн. заборгованість за основним боргом, 8187,11 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками (а.с. 55). 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» (Фактор) був укладений договір факторингу №16/11-23, відповідно до якого ТОВ «ФК «СОНАТІ» отримало право вимоги до відповідача за кредитним договором № M01.120.13306 від 02/03/2017 року (а.с. 36-43). Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» 29.12.2023 року уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» договір факторингу №29/12-23, відповідно до умов якого до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» перейшло і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № M01.120.13306 від 02/03/2017 року (а.с. 29-35, 45). Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, судом враховується наступне. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частин першої, другої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст.\~640\~ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст.\~642\~ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України). Положеннями ст. 512 ЦК України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні, серед яких передбачено передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України). За змістом зазначених норм права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач порушує умови договору та своєчасно не виконує його умови, в результаті чого має заборгованість перед кредитором в сумі 20850,54 грн. Станом на день подачі позовної заяви відповідач продовжує ухилятись від належного виконання зобов`язань за кредитним договором, чим порушує законні права позивача як нового кредитора у зобов`язанні. Крім того, згідно до ч. 1, 2 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до усталеної судової практики, зокрема викладеної у Постанові ВП ВС від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, у постанові ВП ВС від 4 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, [PERSON] , прострочивши узгоджені строки платежів за кредитним договором №M 01.120.13306 від 02.03.2017 року, порушив зобов`язання і має нести передбачену законом відповідальність і сплатити на користь ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Таким чином, додатково до суми боргу та процентів, що були нараховані протягом строку дії договору , відповідно до його умов, [PERSON] має також сплатити: інфляційні втрати в сумі 3 961,84 гривень; три проценти річних в сумі 1 237,61 гривен, що нараховані за період з 03.03.2020 року по 23.02.2022 року (а.с. 63, 64). Окрім того, відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19) витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Стороною позивача до матеріалів справи додано договір про надання правничої допомоги № 1/04 від 01.04.2024, укладений між ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та АО «АЛЬЯНС ДЛС», акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 1 від 05.02.2025 (а.с. 20-26, 61). Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що з урахуванням складності судової справи, оцінюючи співмірність витрат зі складністю цієї справи та ціною позову, за відсутності заяви відповідача про зменшення позовних вимог, суд вважає розмір витрат на професійну правничу допомогу співмірним із заявленими вимогами. Отже, суд приходить до висновку про необхідність стягнення із відповідача на користь позивача 7200 грн. документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу. Також, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 2422,40 грн. Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути 55 грн. витрат на оплату послуг поштового зв`язку в сумі відповідно до розрахункового документа про оплату послуг поштового зв`язку (а.с. 58-60). На підставі викладеного та

Outcome: approved