Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (місцезнаходження: Україна, 01133, місто Київ, б. Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, ЄДРПОУ: 41084239) - Танцуріна Єлизавета Вадимівна, через систему "Електронний суд", звернулася в суд з позовом до [PERSON] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ), в якому просить позовні вимоги позивача задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 436569-КС-001 про надання кредиту від 16.11.2021 року, що становить 36 636,88 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 14 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 20 536,88 грн; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; суми прострочених платежів за комісією - 2 100,00 грн та сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. В обгрунтування позову зазначено, що 16.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір №436569-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 16.11.2021 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір №436569-КС-001 про надання кредиту. 16.11.2021 [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 436569-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-1130, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 16.11.2021 між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] було укладено Договір № 436569-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 14000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 0,86796429 процентів за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 14000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (котру Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). Відповідно до пункту 2 Договору протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Відповідно до п. 5.1. Правил, які у відповідності до пункту 10 Кредитного договору є його невід`ємною частиною, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов Кредитного договору. Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту Позичальнику до закінчення терміну дії Договору про надання кредиту (включно), тобто, протягом всього строку кредитування. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 08.08.2025 року утворилась заборгованість за Договором № 436569-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 36 636,88 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 14 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 20 536,88 грн; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; суми прострочених платежів за комісією - 2100,00 грн. Ухвалою від 01 вересня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Призначено судове засідання. Клопотання представника позивача про витребування доказів - задоволено. Витребувано в АТ "ОЩАДБАНК" (ЄДРПОУ: 00032129, місце реєстрації: просп. В.Маяковського, 45, літ. А, Київ, 02222) наступні письмові докази, які становлять банківську таємницю, а саме: - письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуски банківської картки № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ); - письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 16.11.2021 року (дата видачі кредиту) по 03.05.2021 року (дата закінчення терміну кредитування). Ухвалою суду від 11 вересня 2025 року ухвалено виправити описку в ухвалі Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 01 вересня 2025 року по цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме: замість помилково зазначеної дати закінчення терміну кредитування - «03.05.2021 року», зазначити правильно - «03.05.2022 року». Ухвалою суду від 25 вересня 2025 року розгляд справи відкладено до 09:40 год 16.10.2025. Витребувано в АТ "ОЩАДБАНК" (ЄДРПОУ: 00032129, місце реєстрації: просп. В.Маяковського, 45, літ. А, Київ, 02222) наступні письмові докази, які становлять банківську таємницю, а саме: письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 16.11.2021 року (дата видачі кредиту) по 03.05.2022 року (дата закінчення терміну кредитування). 07.10.2025 на виконання ухвали суду від 25 вересня 2025 року від АТ "ОЩАДБАНК" поступила затребувана інформація. У судове засідання 16.10.2025 учасники справи не з`явилися. У позовній заяві представник позивача просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика". Зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, відзиву на позовну заяву не надала, причин неявки суду не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 Заочний розгляд справи. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомила, відзиву на позовну заяву суду не надала, а позивач подав докази, які вважав достатніми для розгляду справи, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи за наявними у справі матеріалами. Проаналізувавши викладені в позовній заяві обґрунтування позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, врахувавши також правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 16.11.2021 між [PERSON] та ТОВ «Бізнес Позика» укладено договір № 436569-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), згідно умов якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 14000 грн на строк 24 тижнів. Процентна ставка за кредитом: в день 0,86796429, фіксована. Комісія за надання кредиту 2100,00 грн; загальний розмір наданого кредиту 14000 грн; термін дії договору: до 03.05.2022; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 30 840,00 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка: 3624,71 процентів. Протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів (п. 2 Договору). Згідно графіку платежів кредит погашається 12-ма траншами, останній 03.05.2022, загальним платежем по 2570,00 грн. Укладенню договору передувала пропозиція укласти договір (оферта) №436569-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення договору № 436569-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма). Також [PERSON] було зазначено свої дані в анкеті клієнта. Позивачем надано візуальну форму послідовності дій клієнта при укладенні договору. Кредитний договір укладено в електронному вигляді, шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Із наданої АТ «ОщадБанк» інформації вбачається, що відповідно до виписки про рух грошових коштів по банківському рахунку № [NUMBER] , до якого емітовано банківську платіжну картку № [NUMBER] , відкритого на ім`я гр. [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в установі АТ «ОщадБанк», 16.11.2021 було здійснено зарахування у сумі 14 000 грн. Як вбачається з наданого розрахунку заборгованості, відповідач не здійснювала погашення кредиту, а тому заборгованість відповідача за договором № 436569-КС-001 від 16.11.2021 станом на 08.08.2025 складає 36 636,88 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 14 000,00 грн; заборгованість по відсотках - 20 536,88 грн; заборгованість по комісії - 2100,00 грн. Крім того, розмір заборгованості наведений у довідці про стан заборгованості [PERSON] за договором № 436569-КС-001 від 16.11.2021 станом на 08.08.2025. З викладеного слідує, що відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором №436569-КС-001 від 16.11.2021 про надання кредиту належним чином не виконала, чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з статтею 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Законом України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення договорів в мережі, процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Так, електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 23 березня 2020 року по справі № 404/502/18, відповідно до якого: будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Отже, кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою статті 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється часткового або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Підстави припинення зобов`язання передбачені статтями 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. Відсутність реального і своєчасного виконання зобов`язання не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала позицію про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. У даному випадку строк дії договору № 436569-КС-001 від 16.11.2021 закінчився 03.05.2022, і проценти відповідачу нараховано по 03.05.2022 включно, після 03.05.2022 сума процентів згідно розрахунку заборгованості є незмінною. Отже, під час розгляду справи судом встановлено, що відповідно до наданого розрахунку заборгованості по кредиту за договором № 436569-КС-001 від 16.11.2021 заборгованість відповідача перед позивачем, станом на 08.08.2025 складає 36 636,88 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 14 000,00 грн; заборгованість по відсотках - 20 536,88 грн; заборгованість по комісії - 2100,00 грн. Зазначений розрахунок відповідачем не спростовано. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Приймаючи до уваги, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, суд вважає за необхідне позовні вимоги задоволити у повному обсязі та стягнути із [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА", код ЄДРПОУ: 41084239, заборгованість за договором № 436569-КС-001 від 16.11.2021 у сумі 36 636,88 грн. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved