Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якій просить змінити розмір аліментів, стягнутих на підставі рішення Овруцького районного суду від 13.12.2021 року у справі № 286/3141/21, та стягувати на її користь з [PERSON] , [INFO] , проживаючого в [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти в розмірі 3000 грн. на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , щомісяця, з дня подання даної заяви на період навчання, мотивуючи вимоги обставинами збільшення витрат на утримання повнолітньої дочки і недостатості суми стягуваних аліментів для її утримання, спроможністю платника аліментів сплачувати аліменти у більшому розмірі. Позивач у позові просила здійснити розгляд справи у її відсутність. Відповідач у встановлений судом строк подав відзив на позовну заяву, в якому позов не визнав, просить у задоволенні позову відмовити, мотивуючи зокрема тим, що його матеріальне становище та стан здоров`я погіршилися. Позивач подала відповідь на відзив, в якому просить позов задоволити. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 13.12.2021 року у справі № 286/3141/17, яке набрало законної сили, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини доходу задоволено частково, вирішено стягувати із [PERSON] , [INFO] , який проживає в [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , яка проживає в [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з її навчанням, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 25.09.2021 року і до досягнення нею 23-х років, але не більше строку навчання [INFO] . Рішенням суду встановлено, що повнолітня дочка сторін [PERSON] навчається у Вінницькому національному медичному університеті ім.М.І.Пирогова на 2 курсі, денної, бюджетної форми навчання, медичного факультету № 1 за спеціальністю «Медицина», термін навчання з 01.09.2020 по 01.07.2026; отримує стипендію в розмірі 1300 грн. щомісяця; проживає в гуртожитку, за рік проживання в якому сплачує 2400 грн; відповідач є особою працездатного віку, працює у ФОП [PERSON] , і його дохід за вересень-жовтень 2021 року склав 7245 грн. При прийнятті рішення про часткове задоволення позову суд виходив зокрема з того, що повнолітня дочка сторін навчається за кошти державного бюджету та отримує стипендію. Відповідно до ст.199 СК України, якщо неповнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Тобто, враховуючи зміст статей 192, 200 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Звернувшись з позовом про зміну розміру аліментів, позивач як отримувач аліментів покликається на те, що повнолітня дочка продовжує навчатися у Вінницькому національному медичному університеті ім.М.І.Пирогова на бюджетній основі та отримує стипендію в розмірі 2000 грн. щомісяця, проживає в гуртожитку, вартість проживання в якому за рік становить 8000 грн., і з часу ухвалення рішення судом витрати на утримання доньки збільшилися; тоді як відповідач є фізично здоровим, жодних обмежень щодо працевлаштування немає, інших утриманців немає, з червня 2024 року за місцем роботи у ФОП [PERSON] умисно перевівся на півставки, щоб зменшити розмір стягуваних з нього аліментів, хоча фактично працює на повну ставку і отримує зарплату в сумі 15000 грн., однак на даний час сплачує аліменти в розмірі 796,70 грн., яких не вистачає на утримання доньки, тому присуджений розмір аліментів в 1/4 частині доходу слід змінити та стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісяця. При цьому доказів на підтвердження заявленого розміру доходів відповідача позивачем не надано. Заперечуючи проти позову, відповідач в обґрунтування обставин погіршення свого матеріального становища та стану здоров`я, надав довідку про доходи за основним місцем роботи у ФОП [PERSON] , з якої вбачається, що за період з 01.01.2024 по 30.11.2024 загальна сума доходу відповідача, який працює виконавцем робіт, склала 62446,67 грн., з якого сплачені аліменти в сумі 12908,01 грн., в тому числі: за січень 7100 грн. зарплати, 1428,87 грн. аліментів; за лютий 7100 грн. зарплати, 1428,87 грн. аліментів; за березень 7100 грн. зарплати, 1428,87 грн. аліментів; за квітень 8000 грн. зарплати, 1610 грн. аліментів; за травень 8000 грн. зарплати, 1610 грн. аліментів; за червень 4000 грн. зарплати, 888,22 грн. аліментів; за липень 4075 грн. зарплати, 888,22 грн. аліментів; за серпень 4075 грн. зарплати, 888,22 грн. аліментів; за вересень 4075 грн. зарплати, 888,22 грн. аліментів; за жовтень 4075 грн. зарплати, 888,22 грн. аліментів; за листопад 4846,67 грн. зарплати, 975,39 грн. аліментів. Також надав копії медичних документів щодо незадовільного стану здоров`я та листа ФОП [PERSON] , з якого вбачається, що у зв`язку із зменшення обсягів господарської діяльності та в зв`язку із виробничою необхідністю відповідачу [PERSON] встановлено неповний робочий тиждень тривалістю 20 годин на тиждень із оплатою праці пропорційно відпрацьованого часу. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] , вбачається, що розмір щомісячного доходу з червня по вересень 2024 року становив по 3186,78 грн., з якого щомісячно нараховано аліменти по 796,70 грн., які сплачено, сукупний розмір заборгованості за період з серпня 2022 року по вересень 2024 року становить 1969,77 грн. Згідно з довідкою про доходи, виданої Вінницьким національним медичним університетом ім.М.І.Пирогова повнолітня дочка сторін [PERSON] за період з квітня по вересень 2024 року отримала стипендію в сумі 12000 грн., по 2000 грн. щомісяця, а також індексацію в сумі 172 грн. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану. При цьому такі положення закону не виключають і одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна матеріального стану є самостійною, незалежною від зміни сімейного стану підставою для зміни розміру аліментів. Разом з тим, відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбачених ст.192 СК України. Позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів, що із моменту постановлення судового рішення про стягнення аліментів з відповідача його матеріальний стан суттєво покращився, через що він має змогу виплачувати аліменти у збільшеному розмірі. А тому зазначені позивачем обставини збільшення витрат на утримання повнолітньої дочки та недостатності стягуваних на її утримання аліментів, не можуть бути враховані судом при ухваленні судового рішення. Відтак, підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Тому

Outcome: dismissed