Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

У травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніт Капітал» (далі ТОВ «Юніт Капітал») звернулось до суду із зазначеною позовною заявою, у якій просило стягнути з [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ) 48997,85 грн заборгованості за кредитним договором №\~00-9642872 від 25 лютого 2024 року, а також 2422,40 грн сплаченого судового збору та 7000,00 грн витрат на правничу допомогу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25 лютого 2024 року ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] уклали кредитний договір № 00-9642872 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, за умовами якого остання отримала 7425,00 грн (з урахуванням 675,00 грн комісії) на її банківську карту. ТОВ «Макс Кредит» свої зобов`язання виконало у повному обсязі, надавши [PERSON] кредитні кошти у сумі 7425,00 грн, а остання свої зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 48997,85 грн, з яких: 7425,00 грн заборгованість за основним боргом, 41572,85 грн за нарахованими та несплаченими відсотками. 17 грудня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №\~17122024-МК/Онлайн, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» отримало право вимоги, зокрема, за кредитним договором №\~00-9642872. 02 квітня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу №\~020425-У, за умовами якого останнє отримало право вимоги, зокрема, до відповідача за кредитним договором №\~00-9642872 на суму 48997,85\~грн. Ухвалою від 29 травня 2025 року Автозаводський районний суд міста Кременчука відкрив провадження у справі для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи без участі його представника, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, із клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Згідно з частиною першою статті 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною першою\~статті 280\~ЦПК України\~передбачено,\~що суд\~може ухвалити\~заочне рішення\~на підставі\~наявних у\~справі доказів\~за одночасного\~існування таких\~умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2)\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, убачається, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У рішеннях ЄСПЛ, зокрема звертає увагу, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За наведених обставин, відповідно до вимог частини першої статті 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України від 03 вересня 2015 року №\~675-VIII «Про електронну комерцію» (далі Закон №\~675-VIII) електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. За правилом частини восьмої статті 11 Закону №\~675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. За правилами частини дванадцятої статті 11 цього Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону №\~675-VIII, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями статті 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі з використанням КЕП, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Суд установив, що 25 лютого 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та відповідачем укладено Договір кредитної лінії №\~00-9642872 у формі електронного документа з використанням електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатора 05993. Відповідно до пункту 1.1 Договору кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії, у сумі 6750,00 грн (7425,00 грн з урахуванням 675,00 грн комісії, пункт 1.5) на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до пункту 1.4.1 Договору стандартна процентна ставка складає 2,47% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку користування кредитом, зазначеного в пункті 1.3 цього договору. Згідно з пунктом 1.6 Договору, за надання кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію за надання кредиту у останній день погашення кредиту. Відповідно до пункту 1.8 Договору орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою на дату укладання договору становить 931,66%. Відповідно до інформації, наданої АТ «Акцент-Банк» на виконання ухвали суду від 29 травня 2025 року, на ім`я [PERSON] банком було емітовано платіжну картку №\~ [NUMBER] . Відповідно до платіжної інструкції №\~838740414479.128 від 25 лютого 2024 року [PERSON] було перераховано 6750,00 грн. Відповідно до наданої позивачем виписки з особового рахунку за кредитним договором №\~00-9642872 заборгованість [PERSON] складає 48997,85 грн, з яких: 7425,00 грн заборгованість за основним боргом, 41572,85 грн за нарахованими та несплаченими відсотками. 17 грудня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №\~17122024-МК/Онлайн, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» отримало право вимоги, зокрема, за кредитним договором №\~00-9761771. 02 квітня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу №\~020425-У, за умовами якого останнє отримало право вимоги, зокрема, до відповідача за кредитним договором №\~00-9642872 на суму 48997,85\~грн. Ураховуючи наведене, з 02 квітня 2025 року до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги за договором №\~00-9642872, укладеним між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] . Приписами частини першої статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язань або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України). З урахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про підтвердження факту укладення Договору кредитної лінії №\~00-9642872 від 25 лютого 2024 року між відповідачем та відповідною фінансовою установою, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів, та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув права вимоги за цим кредитним договором за договором факторингу. Наведені обставини відповідачем не спростовані. З огляду на викладене, суд вбачає наявність підстав для задоволення позову. Окрім того, відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути понесені позивачем судові витрати щодо сплати 2422,40 грн судового збору. За правилами статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Звертаючись до суду, позивач на підтвердження понесення витрат у сумі 7000,00 грн на правову допомогу долучив до позовної заяви: договір про надання правової допомоги 07/04/25-02 від 07 квітня 2025 року; протокол погодження вартості послуг; додаткову угоду до Договору та акт прийому-передачі наданих послуг. Отже, на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надано всі необхідні докази, а тому з відповідача слід стягнути витрати на правничу у сумі 7000,00 грн. При цьому суд ураховує, що за правилами частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а передбачені частиною четвертою статті 141 ЦПК України підстави для відступу від загального правила розподілу судових витрат у даному випадку відсутні.

Outcome: approved