Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

25 серпня 2025 року до Вараського міського суду Рівненської області надійшла позовна заява, в якій ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» просить стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості в розмірі 48619,89 грн, стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 10\~000 грн. В позовній заяві вказував, що 23.01.2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем було укладено електронний договір про надання споживчого кредиту №1401072. Відповідно до п. 1.3. тип кредиту кредит, сума кредиту складає 5200 грн. Згідно із п. 1.4. Договору строк кредиту 360 днів: з 23.01.2024 року по 17.01.2025 року. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надає кредит у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. Відповідно до зазначених вище умов договору, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало йому кредит в сумі 5200 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , 24.12.2024 р. між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Фінтраст-Капітал» було укладено договір факторингу №24122024, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №1401072 від 23.01.2024 р. перейшло до ТОВ «ФК «Фінтраст-Капітал». Отже, ТОВ «ФК «Фінтраст-Капітал» є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах. Покликаючись на те, що заборгованість за кредитним договором не погашена, позивач просив задовольнити позов. Від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив, у якому зазначає, що заперечує проти позовних вимог позивача, у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю. Відзив мотивує тим, що відповідно до наданих документів, денна процентна ставка перевищує 1 % на день, що суперечить положенням ЗУ «Про споживче кредитування», в редакції, яка прийнята ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 року № 3498, який набрав чинності 24.12.2023 року (відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3498 дія п. 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом, - де п. 5 - це внесення змін до ЗУ «Про споживче кредитування», в т. ч. у ст. 8 даного Закону щодо максимального розміру денної процентної ставки). Представник позивача ТОВ «Фінтраст Капітал» в судове засідання не з`явився, просив у позовній заяві справу розглянути у його відсутності. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки не повідомив. Враховуючи неявку всіх учасників судового розгляду, згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи доходить висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.01.2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем було укладено електронний договір про надання споживчого кредиту №1401072. Відповідно до п. 1.3. тип кредиту кредит, сума кредиту складає 5200 грн. Згідно із п. 1.4. Договору строк кредиту 360 днів: з 23.01.2024 року по 17.01.2025 року. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надає кредит у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. Відповідно до зазначених вище умов договору, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало йому кредит в сумі 5200 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] . Згідно з п.п. 1.5.1 Договору, стандартна процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору. Знижена процентна ставка 1,875 % в день (п. 1.5.2). Після прийняття відповідачем умов кредитного договору, з ним було укладено електронний кредитний договір, який був підписаний відповідачем у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором Н925, після чого відповідач отримав кредит в сумі 5200,00 грн. на свою платіжну карту. Згідно з положеннями ч. 1 ст.\~1054\~Цивільного кодексу\~України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Також, згідно із ч. 2 ст.\~1050\~ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст.\~6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до положень ст.ст.526, 530\~ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України- договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 3 ЗУ «Про електрону комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Також, статтею 204\~ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. 24.12.2024 р. між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» було укладено договір факторингу №24122024, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №1401072 від 23.01.2024 року перейшло до ТОВ «ФК «Фінтраст-Капітал». Отже, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах. Відповідно до витягу з реєстру боржників, доданого до договору факторингу, заборгованість відповідача складає 48619,89 грн., з яких 5199,99 грн. - тіло кредиту, 40299,90 грн. нарахованих процентів первісним кредитором, 3120,00 грн. нараховані проценти ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 24 календарних дні. З огляду на вищевикладене до позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» на підставі відповідного договору факторингу перейшло право вимоги щодо кредитної заборгованості, наявної у відповідача, з приводу стягнення якої заявлено позовні вимоги у цій справі. Окрім того, ст. 1077\~Цивільного кодексу України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). \~ \~ \~ \~З огляду на викладене, судом встановлено, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеним кредитним договором №1401072 від 23.01.2024 року, та у зв`язку із неналежним виконанням боржником умов зазначеного договору, у позивача як кредитора за спірними зобов`язаннями виникло право вимоги стягнути з відповідача заборгованість по кредиту, по відсоткам за користування кредитом, а також по передбаченим договором санкціям. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №1401072 від 23.01.2024 року, заборгованість відповідача становить 48619,89 грн., з яких 5199,99 грн. - тіло кредиту, 40299,90 грн. нарахованих процентів первісним кредитором, 3120,00 грн. нараховані проценти ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 24 календарних дні. Враховуючи невиконання відповідачем умов договору про надання фінансового\~кредиту\~від 23.01.2024 № 1401072, та перехід права вимоги за цим договором до позивача, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» заборгованості за основною сумою кредиту у розмірі 5199,99 грн. Вирішуючи питання щодо стягнення заборгованості за нарахованими процентами суд бере до уваги наступні обставини. Відповідно до\~ч. 1 ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості [PERSON] за договором про надання споживчого\~кредиту №1401072\~від 23 січня\~2024\~року вбачається, що відповідачу первісним кредитором нарахована заборгованість за процентами у сумі 40299,90 грн. та 3120,00 грн. нараховані проценти ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 24 календарних дні. Відповідно до\~частини 5 статті 8 Закону\~України «Про\~споживче\~кредитування»\~максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до\~частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Статтю 8 Закону\~України «Про\~споживче\~кредитування»\~доповнено\~частиною п`ятою Законом\~України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності з 24 грудня 2023 року. Положення\~частини 5 статті 8 Закону\~України «Про\~споживче\~кредитування»\~щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки вводяться в дію поетапно. Пунктом 17\~Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про\~споживче\~кредитування»\~передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Оскільки договір про надання споживчого \~кредиту №1401072\~від 23 січня\~2024\~року укладено після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», відтак положення цього Закону застосовуються до договору про надання споживчого \~кредиту № 1401072\~від 23 січня\~2024\~року, на підставі якого з відповідача стягується заборгованість. Аналіз наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача за договором про надання споживчого кредиту свідчить про те, що проценти за користування\~кредитними\~коштами нараховано в межах строку дії\~кредитного\~договору до 17.01.2025 та за стандартною процентною ставкою у розмірі 2,5 % в день. Однак, враховуючи встановлений\~частиною 5 статті 8 Закону\~ України «Про\~споживче\~кредитування»\~максимальний розмір денної процентної ставки, починаючи з 24 грудня 2023 року протягом перших 120 днів, тобто до 21 квітня\~2024\~року розмір процентної ставки для нарахування процентів за користування\~кредитними\~коштами не міг перевищувати 2,5 % в день від суми\~кредиту,\~а протягом наступних 120 днів, починаючи з 22 квітня\~2024\~року до закінчення строку дії\~кредитного\~договору, тобто до 17 січня\~2025\~року, не міг перевищувати 1.5 %. Крім того, відповідно до п. 1.5.2 договору № 1401072 від 23.01.2024, знижена процентна ставка 1,875% в день застосовується, якщо споживач до 22.02.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Споживач, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен повернути споживач за стандартною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом у гривні, відповідач 13.02.2024, тобто до 22.02.2024, сплатив частково кредит у сумі 0,01 грн, а отже набув право на нарахування йому до 22.02.2024 процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою у розмірі 1,875 % в день від суми кредиту. Таким чином, за період з 23.01.2024 до 22.02.2024 відповідачу необхідно нарахувати заборгованість за процентами за користування кредитом на підставі п. 1.5.2 кредитного договору, у сумі 2\~925,00 грн (5\~200,00 грн. х 1,875% х 30 днів). З огляду на вимоги положень\~частини 5 статті 8 Закону\~України «Про\~споживче\~кредитування»\~проценти за ставкою 2.50 % в день підлягали нарахуванню лише до 21 квітня\~2024\~року. Таким чином, з 23.02.2024 до 21.04.2025 з відповідача слід стягнути проценти за користування кредитом з урахуванням ставки у розмірі 2,5 % за день в розмірі 7\~669,98 грн (5199,99 грн х 2,5 % х 59 днів). Однак як вбачається з розрахунку заборгованості відповідачу продовжували нараховувати проценти за користування\~кредитними\~коштами за процентною ставкою 2.50% від суми\~кредиту\~за кожен день користування\~кредитними\~коштами і після 21 квітня\~2024\~року. Починаючи з 22 квітня\~2024\~року, максимальний розмір денної процентної ставки не міг перевищувати 1.5 % у день, тому\~кредитодавець\~мав право нарахувати проценти за користування\~кредитними\~коштами за період з 22 квітня\~2024\~року до 19 серпня 2024\~року в розмірі 9\~360,00 грн. (5199,99 грн. х 1,5 % х 120 днів). У подальшому, з 20.08.2024 до 17.01.2025, максимальний розмір денної процентної ставки не міг перевищувати 1 % у день, тому\~кредитодавець\~мав право нарахувати проценти за користування\~кредитними\~коштами за вказаний період в розмірі 7\~851,98 грн. (5199,99 грн. х 1 % х 151 днів). Отже, суд доходить висновку, що відповідачем [PERSON] за період користування кредитом підлягали до сплати проценти за користування\~кредитними\~коштами у сумі 27\~806,96 грн. (2\~925,00 грн\~+ 7\~669,98 грн + 9\~360,00 грн + 7\~851,98 грн). Проте, враховуючи, що розрахунком заборгованості за кредитом у гривні підтверджується сплата відповідачем відсотків у сумі 2\~145,00 грн, тому з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» заборгованість за процентами за користування кредитом у сумі 25\~661,96 грн. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 1401072\~від 23 січня\~2024\~року у сумі 30\~861,95 грн, з яких 5199,99 грн заборгованість за кредитом, 25\~661,96 грн заборгованість за процентами. В частині стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із положеннями ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України) При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставіст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц. При розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц). Як вбачається з матеріалів справи 14.07.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Капітал» та адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем підписано Заявку № 10186 на виконання договору про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024 року, відповідно до умов якого виконавець зобов`язався здійснити представництво та надати професійну правничу (правову) допомогу клієнту на умовах і в порядку, що визначені цим договором. Відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт (надання послуг) від 12.08.2025 року, що підписано сторонами договору, адвокатом наведено перелік виконаних робіт у позові до [PERSON] , з урахуванням витраченого часу на суму 10 000,00 грн. Суд також зазначає, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи №200/14113/18-а ухвалив постанову від 26.06.2019 року, в якій сформував правову позицію, згідно з якою, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial