Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-16 00:00:00

Адвокат Мороз\~Л.О.,\~як представник\~позивача [PERSON] \~звернулась до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про стягнення\~аліментів на\~утримання \~неповнолітнього сина\~сторін по\~справі,\~ [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що сторони перебували у шлюбі, мають спільного сина, [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем і перебуває на її повному утриманні. Батько дитини військовослужбовець, проте знаючи, що дитина потребує постійної батьківської уваги і допомоги, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків і достатньо матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона звернулась до суду з даним позовом. 02 жовтня 2025 року судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.16). Ухвала про відкриття провадження направлена сторонам (а.с.17). Представник позивача подала заяву, в якій позов підтримує і просить розглянути справу у її відсутності (а.с.22). Відповідачу ухвала направлена за місцем його реєстрації, до суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за указаною адресою» (а.с.20). Верховний Суд у своїй постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. У зв`язку з відсутністю клопотання про інший порядок розгляду справи, суд розглядає дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] народився син [PERSON] (а.с. 10). Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 травня 2019 року розірвано шлюб між сторонами (а.с.11-12). Неповнолітній син сторін проживає разом з матір`ю [PERSON] (а.с.6). Перебуваючи у шлюбі позивачка змінила прізвище з « [PERSON] », яке отримала після шлюбу, на « [PERSON] » - своє дівоче прізвище (свідоцтво про народження (повторно) серії [NUMBER] , видане Роменським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 16.05.2025 року), що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Роменському району реєстраційної служби Роменського міськрайонного управління юстиції у Сумській області 19.11.2014 (а.с.13, 13 зворот). Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу сплати аліментів на неповнолітню дитину, які регулюються Сімейним кодексом України (далі СК України). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з\~нормами ст.\~181\~СК України способи\~виконання батьками\~обов`язку\~утримувати дитину\~визначаються за\~домовленістю між\~ними. За\~домовленістю між\~батьками дитини\~той із\~них,\~хто проживає\~окремо від\~дитини,\~може брати\~участь у\~її утриманні\~в грошовій\~і (або)\~натуральній формі. За\~рішенням суду\~кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Частиною 2 цієї статті передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Суд оцінив за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для задоволення позову, оскільки відповідач являється батьком дитини і має обов`язок по її утриманню, отже є належним відповідачем по даному позову. Син проживає разом з матір`ю (позивачем), тому остання має право на отримання аліментів на його утримання від відповідача у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач не просить негайного виконання рішення суду, суд не застосовує вимоги ст. 430 ЦПК України про негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved