Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» Усенко М.І. звернулось суду із даним позовом до відповідачки. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує про те, що 16.04.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 4951349, відповідно до умов якого відповідачка отримала 8 000 грн зі сплатою процентів за користування кредитом т а інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів повернення кредиту та сплати комісії і процентів відповідачем не було внесено. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі. Відповідачка зі свого боку не виконала умови кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору 23.07.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений договір про відступлення права вимоги № 73-МЛ від 02.07.2021. Сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором № 4951349 від 16.04.2021 було передано позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно договору відступлення прав вимоги № 73-МЛ від 02.07.2021. Сума заборгованості відповідача становить 36 520 грн відповідно до витягу\~ з Реєстру боржників до Договору про відступлення прав вимоги № 73-МЛ від 02.07.2021, з них 8 000 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 27 020 грн прострочена заборгованість за сумою відсотків, 1520 грн прострочена заборгованість за комісією. Позивачем проведено роботу щодо ситуації з погашенням наявної заборгованості відповідача та виконання кредитних зобов`язань, а саме відповідачу надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості, але нею було проігноровано. Тому представник позивача просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 4951349 від 16.04.2021 в сумі 36 520 грн, понесені\~ судові витрати в сумі 2422, 40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8 000 грн.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Ухвалою судді Талалаївського районного суду від 16 вересня 2025 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 13 жовтня 2025 року, у відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України справу розглядати з повідомленням сторін, про що учасники справи повідомлені належним чином. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином матеріал справи містять поштову розписку про вручення відповідачці судового виклику, відзив на позов не поданий. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~ Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.\~ З матеріалів справи вбачається, що 16 квітня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 4591349,\~ відповідно до умов якого відповідачка отримала 8 000 грн строком на 15 днів з 16.04.2021, дата повернення кредиту 01.05.2021, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Орієнтовна загальна вартість кредиту4 для позичальника складає 12 520 грн. Умовами договору встановлена комісія за надання кредиту 1520 грн, яка нараховується за ставкою 19% від суми кредиту одноразово. (а.с.6-9) Також позичальником підписано графік платежів до договору про споживчий кредит (а.с.10)\~ Крім того, між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] підписано Додаток № 2 до Договору про споживчий кредит № 4951349, а саме паспорт споживчого кредиту,\~ в якому також визначені загальні умови кредитування. (а.с.10 зв 11) Згідно із довідкою ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію, підписаної представником ТОВ «Мілоан» Вініченко О.В., відповідач [PERSON] ідентифікована ТОВ «Мілоан», як позичальник за укладеним договором, оскільки акцептувала підписавши 16.04.2021 року аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора направленого на номер телефону відповідний договір (а.с. 11 зв). Анкета-заява на кредит № 4951349 від 16.04.2021 року містить відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачем [PERSON] у ТОВ «Мілоан». (а.с.12) Згідно із Платіжним дорученням № 43983784 від 16.04.2021 року ТОВ «Мілоан» перерахувало на рахунок [PERSON] 8 000,00 грн., призначення платежу: кошти згідно договору 4951349 (а.с.16) 02 липня 2021 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги №73-МЛ. Згідно договору та закону ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до [PERSON] за кредитним договором № 43983784 від 16.04.2021 року. (а.с. 15-19) Згідно витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 73-МЛ від 02.07.2021 року заборгованість [PERSON] становить 36 520 грн, з них 8 000 грн заборгованість за сумою кредиту, 27 020 грн заборгованість за сумою відсотків, 1520 грн прострочена заборгованість за комісією. (а.с. 24) 15.07.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» направило [PERSON] претензію щодо сплати заборгованості (а.с.24 зв)\~ Під час розгляду справи судом встановлені наступні фактичні обставини.\~\~\~\~ З укладенням кредитного договору у позичальника виник обов`язок повернути ТОВ «Мілоан» кредит та відсотки за договором у строки та в розмірах чітко встановлених графіком погашення кредитної заборгованості, у разі прострочення якого кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом та відсотками. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, за якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачкою виконав в повному обсязі, надавши їй\~ визначені договором кредитні кошти, натомість відповідачка [PERSON] взяті на себе за договором зобов`язання перед ТОВ «Мілоан» не виконала, оскільки не вносила платежі, передбачені умовами кредитного договору, та проценти за користування кредитом. У зв`язку з відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідачки утворилась заборгованість. ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» є новим кредитором за кредитним договором № 43983784 від 16.04.2021 на підставі укладеного між ним та ТОВ «Мілоан» Договору відступлення прав вимог № 73-МЛ\~ від 02.07.2021 року. Відтак, у нього виникло право вимоги до відповідачки. Загальна сума заборгованості відповідачки перед позивачем становить 36 520 грн, з них 8 000 грн заборгованість за сумою кредиту, 27 020 грн заборгованість за сумою відсотків, 1520 грн прострочена заборгованість за комісією. З огляду на те, що відповідачкою не надано іншого розрахунку заборгованості чи відомості про відсутність такої, суд, приймає вказаний розрахунок позивача, як належний та допустимий доказ.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ При розгляді справи судом застосовуються наступні норми права.\~\~\~\~ За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України). Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.\~ У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до абз. 2 ч. 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. У силу ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Важливо розуміти, в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його слід електронним підписом.\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У частині першій статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18).\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом установлено, що договір про надання кредиту підписаний [PERSON] за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами02.07.2021\~ правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Отже, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. А тому доданий до позову договір є належним та допустимим доказом на підтвердження правовідносин між сторонами у справі. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20) від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20 (провадження № 61-154св21). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною.\~\~\~\~\~\~\~ За змістом ст.ст. 3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ст. ст. 526,530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).\~\~\~\~\~ Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.\~\~\~\~ За встановлених обставин, оскільки відповідачка не виконує умови договору у добровільному порядку, заборгованість за договором, підлягає примусовому стягненню. Матеріали справи не містять доказів повного виконання відповідачкою зобов`язань за договорами. Розмір суми заборгованості, наданий позивачем, відповідачем у в розумінні статей 77, 78 ЦПК України не спростований. Враховуючи те, що відповідачка не виконує свої зобов`язання, заборгованість за кредитним договором відповідно підлягає стягненню з відповідача.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Крім того, ч.5 ст. 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про\~ розподіл судових витрат.\~\~\~\~\~\~\~\~ У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в ході судового розгляду суд прийшов до висновку про\~ задоволення позовних вимог в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню сума судового збору 2422, 40 грн, що сплачена позивачем при подачі позову до суду та документально підтвердженою платіжною інструкцією № 16571 від 21.07.2025 року.\~\~\~\~\~\~\~\~ Стосовно стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8 00 грн, то суд зазначає наступне.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України вказано, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. При цьому, згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені Верховним Судом у постановах у справах № 821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18).\~\~\~ Позивач просить суд стягнути з відповідачки витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8 000 грн. Позивачем на підтвердження таких витрат надано: договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня\~ 2025 року, укладений між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та АО «Апологет»,\~ акт № Д/774 від 24.07.2025 наданих послуг,\~ детальний опис наданих послуг від 24.07.2025 року до акту № Д/774 від 24.07.2025\~ за договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року; ордер про надання правничої допомоги серії ВС № 1381377, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.26-29) Жодного підтвердження - квитанції до прибуткового касового ордера, платіжного доручення з відміткою банку або іншого банківського документу, касового чеку, тощо про оплату адвокату коштів в сумі 8 000 грн до позовної заяви не долучено. Встановлена обставина є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн.

Outcome: approved