Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

КП «Теплоенерго» ДМР (позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (відповідач) про стягнення зі [PERSON] заборгованості за договором № 081505 від 20.09.2018 про надання послуг з постачання теплової енергії. В обґрунтування позову зазначено, що з жовтня 2021 року по березень 2023 року включно, позивач надавав послуги з постачання теплової енергії [PERSON] (за адресою: [ADDRESS] на підставі Договору про постачання теплової енергії № 081505. Договір є чинним, оскільки відповідно до п.11.5 Договору є пролонгованим. Позивач свої обов`язки з постачання теплової енергії у вказаний період виконав, проте відповідач не оплатив надані послуги. У зв`язку з порушенням строків оплати, просить стягнути основний борг у сумі 323 770,65 грн, 3% річних 19 478,18 грн, інфляційні збитки 69 836,14 грн, пеню 250 366,56 грн. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.09.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначений у порядку загального позовного провадження. Протокольною ухвалою від 09.07.2025 закрито підготовче судове засідання, призначений розгляд справи по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, будь-яких заяв, клопотань не подав, правом подання відзиву не скористався. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. КП «Теплоенерго» ДМР є теплопостачальною організацією у розумінні ЗУ «Про теплопостачання» як суб`єкт господарської діяльності, який має у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає споживачам теплову енергію. 20.09.2018 між КП «Теплоенерго» ДМР та [PERSON] укладено Договір про постачання теплової енергії № 081505 (далі Договір) за адресою: [ADDRESS] (а.с.16 зв.б-20). [PERSON] є власником нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу від 28.08.2018 (а.с. 26 зв.б-29). Відповідно до п.1.1 Договору позивач на себе зобов`язання постачати Споживачеві теплову енергію в потрібних йому обсягах, а Споживач зобов`язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені Договором. Згідно з п. 2.1 Договору теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору у вигляді гарячої води на такі потреби: опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону (172 діб), гаряче водопостачання- відповідно з виробничою програмою споживача, кондиціювання-по мірі необхідності. Споживач зобов`язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором. На кінець опалювального сезону проводити звіряння розрахунків з теплопостачальною організацією (п. 3.2.2 Договору). Згідно з п. 6.1 Договору тарифи на теплову енергію, що споживається за цим договором встановлюються Національною комісією регулювання ринку комунальних послуг України. Пунктом 6.2 Договору встановлено, що тариф для розрахунків по цьому договору складає: теплова енергія (1 Гкал) 1466,80 грн (без ПДВ), 1760,16 грн (з ПДВ). Розрахунковим періодом є календарний місяць, по результатам якого підписується акт (в 2-х примірниках) на відпуск - отримання теплової енергії по формі додатку 4 (п. 7.2 Договору). Пунктом 7.2 Договору також передбачено, що у разі неотримання Теплопостачальною організацією підписаного акту прийому-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у вищезазначений термін, акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період. Відповідно до п. 7.4 Договору остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться споживачем впродовж 5 діб після одержання рахунку теплопостачальної організації, яка зобов`язана направити його споживачу не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим. У випадку утворення переплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів. У разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію нараховується пеня в розмірі 1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення (п. 8.4.3 Договору). Цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 01.10.2021(п. 11.1 Договору). Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (пункт 11.5. Договору). Докази, які б свідчили про припинення дії договору в матеріалах справи відсутні, а отже договір є чинним. Договір підписаний сторонами без зауважень та заперечень до нього. До договору сторонами було підписано додатки № 1-4. Згідно зі\~статтею 204 Цивільного кодексу України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Матеріали справи не містять доказів того, що спірний договір визнавався недійсним у судовому порядку. Фактичне надання послуги з постачання теплової енергії підтверджується Актами прийому-передачі теплової енергії за період з жовтня 2021 року по березень 2023 року, в яких зафіксовані показники Гкал (ас. 29 зв.б-37). Рахунки на оплату разом з актами приймання-передачі направлені на електрону пошту відповідача, а також листом з описом вкладення на поштову (а.с.36-40). Також позивачем на адресу відповідача направлялась досудова вимога про сплату заборгованості (ас.38 зв.б-40). Положеннями\~статі 319 ЦК України\~визначено, зокрема, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Відповідно до\~ст.509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до\~ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ( ч.1\~ст. 530 ЦК України). Відповідно до\~ст. 19 ЗУ «Про теплопостачання»\~споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі\~ст. 25 ЗУ «Про теплопостачання»\~у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (п. 2 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів (п. 1 ч.1\~ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2\~ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ч. 1\~ст. 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комерційний облік комунальних послуг з постачання теплової енергії здійснюється вузлами обліку, що забезпечують загальний облік споживання в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Під час судового розгляду встановлено, що відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за сплати послуг за період з жовтня 2021\~року по\~березень 2023\~року та розмір заборгованості складає 323 770,65 грн. Відзиву на позов та будь-яких доказів, які б спростовували факт заборгованості та наведений позивачем розрахунок заборгованості за договором відповідач суду не надав, а тому такий розрахунок береться судом до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем. Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Відповідно до ч.ч. 1, 2ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Крім того,\~ст. 550 ЦК України\~передбачено право кредитора на стягнення неустойки з боржника у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до\~ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Суд погоджується з доводами позивача щодо наявності підстав для нарахування неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, які нараховуються на заборгованість, оскільки заборона на нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги, яка встановлена Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» стосується виключно населення. За обставинами справи відповідач являється власником нежитлового приміщення-кафе. Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №869 від 17.06.2011\~Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги\~тарифи формуються для трьох категорій споживачів населення, бюджетних установ, інших споживачів. У листі Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 18.03.2015 №2450/15/61-15 надано роз`яснення, що оплату за теплову енергію та житлово-комунальні послуги за тарифами\~для населення\~здійснюють власники чи користувачі квартири, інших приміщень, призначених та придатних для постійного проживання в них, а для власників нежитлових приміщень застосовується тариф як для\~інших споживачів. Враховуючи,\~що\~кафе,\~за адресою [ADDRESS] \~ є нежитловим, відповідно не можуть використовуватись відповідачем для проживання, він не може бути віднесений до категорії споживачів\~населення. За розрахунком заборгованості позивач просить стягнути за період з жовтня 2021 року по березень 2023 року 3% річних: 19 478,18 грн, інфляційні збитки: 69 836,14 грн, пеню 250 366, 56 грн. Беручи до уваги порушення відповідачем строків оплати за договором, позовні вимоги у частині стягнення 3% річних, інфляційних збитків та пені підлягають задоволенню. Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Щодо розподілу судових витрат. За приписами ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволений повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору (7 961,42 грн).

Outcome: approved