Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

27.08.2025 позивач Товариства з обмеженою відповідальністю "Іннова Фінанс" (далі ТОВ "Іннова Фінанс") звернувся до Кременчуцького районного суду Полтавської області через електронний кабінет позивача із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позову позивач вказує на невиконанням відповідачем зобов`язань щодо повернення коштів за договором про надання грошових коштів у позику № 5659561024 від 09.10.2024, що укладений між ТОВ "Іннова Фінанс" та відповідачкою [PERSON] . На дату підготовки позовної заяви включно утворилася загальна заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 34980,00 грн, яка складається із: 6000,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 16980,00 грн заборгованості за процентами, 12000,00 грн неустойки. Проценти нараховувалися з 09.10.2024 по 18.08.2025 включно. Також позивачем заявлено вимогу про стягнення сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору 2422,40 грн. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01.09.2025 цивільна справа передана до Семенівського районного суду Полтавської області для розгляду за підсудністю, оскільки відповідач [PERSON] має зареєстроване місце проживання у межах територіальної юрисдикції Семенівського районного суду Полтавської області. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 22.09.2025 визначено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін 20.10.2025 о 15:00 год.; запропоновано відповідачеві [PERSON] , зокрема, подати відзив на позов протягом 15 днів з дня вручення копій ухвали суду від 22.09.2025 і судової повістки; роз`яснено порядок складення і подання відзиву; повідомлено відповідачеві [PERSON] , що позивач надіслав до її зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС 27.08.2025 копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів, які розглядаються судом у цій справі. Відповідач копію ухвали суду та повістку отримав у своєму зареєстрованому кабінеті користувача ЄСІТС 22.09.2025, що є їх належним врученням відповідачеві (а.с. 73). Відповідач копію ухвали суду та судове повідомлення не отримав за своїм зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулося до суду 09.10.2025 із відміткою: "Адресат відсутній за вказаною адресою", що є належним врученням відповідачеві судової повістки (а.с. 80-81). Позивач просить розглядати справу за відсутності свого представника, просить ухвалити заочне рішення (а.с. 6). 20.10.2025 відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв. Станом на 20.10.2025 суд не отримував від відповідача відзив на позов або будь-яких інших документів у справі. Ураховуючи зазначені обставини суд, відповідно до п.п. 2, 4 ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 223, ст.ст. 279, 280 ЦПК України, 20.10.2025 ухвалив здійснити заочний розгляд справи за відсутності представника позивача. Вивчивши письмову заяву позивача по суті справи, надані судові дані і докази, суд встановив таке. Між позивачем, як кредитодавцем, і відповідачем, як позичальником, 09.10.2024 укладено договір про надання грошових коштів у позику № 5659561024 (Finsfera) згідно якого відповідачці надано кредит у сумі 6000,00 грн строком на 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком № 1 до цього Договору. Тип процентної ставки фіксована 1 % в день та застосовується у межах строку кредиту. Мета отримання кредиту споживчі (особисті) потреби. Орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 27600,00 грн. Кошти надаються на карту [NUMBER] . Дати надання кредиту 09.10.2024 або наступний за ним календарний день. Договір підписаний відповідачкою одноразовим ідентифікатором 6497 09.10.2024 10:52, який було відправлено на номер телефону [NUMBER] (а.с. 36-46, 48). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 Цивільного кодексу України (далі ЦК). Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до статті 204 ЦК правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК). Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. У силу частини першої статті 638 ЦК договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Вказаний висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладено у постанові Верховного Суду від 12.01.2021, справа № 524/5556/19, провадження № 61-16243св20. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною. Відтак суд робить висновок про належне укладення договору про отримання відповідачем у позивача 6000,00 грн у позику. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України (далі ЦК)). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК). Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 1 ст. 1050 ЦК). Відповідно до ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Квитанцією до платіжної інструкції № 20005-1354-150408587, термінал № 1354, системи easypay від 09.10.2024 підтверджено сплату позивачем відповідачеві 6000,00 грн (платник: ТОВ "Іннова Фінанс", ЄДРПОУ 44127243. Надавач платіжних послуг платника: ТОВ ФК "Контрактовий дім") як кредиту за умовами договору про надання платіжних послуг: кредитні кошти від ТОВ "Іннова Фінанс" поповнення картки MasterCard [NUMBER] , [NUMBER] . ІД операції 1488997740 (а.с. 50). Отже позивач належним чином виконав своє договірне зобов`язання із надання позики відповідачеві. Заборгованість відповідача за договором не погашена і станом на 17.08.2025 складає 34980,00 грн, що включає: 6000,00 грн заборгованості за тілом позики, 16980,00 грн заборгованості за процентами та 12000,00 грн неустойки, на що вказує складений позивачем розрахунок (а.с. 25-30). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судові не надано доказів щодо неправильності або необґрунтованості складеного позивачем розрахунку окрім як щодо неустойки. Так, щодо стягнення з відповідача 12000,00 грн неустойки, суд зазначає що відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тому в цій частині суд відмовляє в задоволенні позову про стягнення 12000,00 грн неустойки оскільки позивач мав її списати в силу зазначеного припису закону. Ураховуючи зазначене, оцінивши докази, суд робить висновок, що відповідачем порушено права позивача у частині неналежного виконання зобов`язань за договором. Відповідач має заборгованість перед позивачем за договором і позов підлягає частковому задоволенню у сумі 6000,00 грн заборгованості за позикою, 16980,00 грн заборгованості за процентами. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК). Відтак суд покладає на відповідача 1591,39 грн витрат зі сплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог ((2422,40 ? 34980,00 (6000,00 + 16980,00)) (а.с. 60). На підставі викладеного,

Outcome: approved