Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

23 липня 2025 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що від шлюбу з [PERSON] у них народився син [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 25 травня 2017 року з [PERSON] на її користь стягуються аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 850 гривень. На теперішній час вказаний розмір аліментів значно менший від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Водночас із віком потреби дитини зростають, дитина потребує більших коштів для нормального забезпечення навчання, розвитку, медичного догляду та відпочинку. У зв`язку з цим просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 25 травня 2017 року у цивільній справі № 731/206/17 у твердій грошовій сумі у розмірі 850 гривень щомісячно, встановивши спосіб стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50\~% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 10 вересня 2025 року цивільну справу прийнято до провадження, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено справу до судового розгляду на 13 жовтня 2025 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, свідченням чого є відповідна розписка (а.с. 26), подала клопотання про розгляд справи без її участі, у якому підтримала позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, свідченням чого є відповідне поштове повідомлення(а.с. 27). Відзиву на позовну заяву чи заяв з процесуальних питань від відповідача не надійшло. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст.\~280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що прізвище позивача [PERSON] було набуте на підставі укладеного шлюбу з [PERSON] [INFO] , а дошлюбне прізвище [PERSON] , відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] (а.с. 9). Під час перебування в шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилася дитина - син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 25 травня 2017 року у справі № 731/206/17 ухвалено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 850 гривень щомісячно, починаючи з 11 травня 2017 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.11, 12). На теперішній час син [PERSON] продовжує мешкати з матір`ю, що підтверджується відомістю виданою Варвинською селищною радою № 790 від 17 липня 2025 року. про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за адресою [ADDRESS] (а.с. 10). Стаття 15\~ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН Про права дитини від 20листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної\~Ради України\~N789-XII\~від 27лютого\~1991\~року та набула чинності для України 27вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Також Конвенцією про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держава зобов`язується забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків,опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. 1, 2 ст. 3). Відповідно до ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 8 ст.\~7\~СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною першою ст.\~181\~СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до ч. 3 ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, саме одержувач аліментів наділений правом на звернення до суду із вимогою про зміну способу аліментів. При цьому положення ч.3 ст.181\~СК України не пов`язують право особи, яка звертається до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів з обов`язком надання доказів про наявність підстав для зміни розміру аліментів, оскільки таке право одержувачу аліментів гарантовано ч.3 ст.181 СК України. Згідно з ч. 1 ст. 192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ст.141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст.\~182\~СК України суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Згідно зі ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд зважає на те, що відповідно до ч.2 ст.182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2017\~рік» було встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину у листопаді 2017 року становив 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто 713 грн. При цьому визначена судом у 2017 році сума аліментів у розмірі 850 грн значно перевищувала мінімальний розмір аліментів. Статтею 7 Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2025\~рік» установлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років у сумі 3\~196 гривень. Отже, з 01 січня 2025 року гарантований мінімальний розмір аліментів на одну дитину від 6 до 18 років 1598 грн. Ті обставини, що з віком потреби дітей зростають, а це, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на їх утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку, є загальновідомими та не потребують доказування. Оскільки змінюються потреби в коштах для утримання і розвитку дитини, то виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про зміну способу їх стягнення та, відповідно, збільшення їх розміру. Зважаючи на інтереси дитини, враховуючи вимоги ст. ст.181-183 СК України, зокрема те, що відповідно до положень ч.3 ст.\~181\~СК України право вибору способу стягнення аліментів (у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі) належить тому з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на сина [PERSON] та встановлення способу стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача. На переконання суду вказаний розмір аліментів буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Крім того, суд зважає, що стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) платника автоматично регулює розмір стягнень залежно від рівня доходів платника і одночасно забезпечує обов`язкове стягнення аліментів у розмірі, не нижчому від гарантованого мінімального розміру, встановленого на рівні 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» позивач звільнена від сплати судового збору, а тому на підставі ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на відповідача та стягується з нього в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved