Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», в інтересах якого діє представник Кіріченко Віталій Михайлович, до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява обґрунтована тим, що 26.03.2021 відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 12/24, тип - Універсальна GOLD, 18.08.2021 відповідач ознайомився із умовами кредитування та підписав паспорт кредиту, а також підписав власноручно Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив умови кредитування. Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування коштами, але припинив надавати своєчасно позивачеві грошові кошти для погашення заборгованості. У зв`язку із чим, виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 24.07.2024 становить 30 329, 77 грн., яка складається з 24 498, 56 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 5 831,21 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, яку позивач просить стягнути з відповідача. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від визначено склад суду та справу передано судді Застрожніковій К.С. 17.01.2025 по справі відкрито провадження, призначено спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін. 04.07.2025 ухвалою суду призначено справу до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не прибув, просив розглянути справу у його відсутність, проти ухвалення заочного судового рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не прибув, повідомлявся у встановленому законом порядку про місце, день та час розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву до суду не направив. Відповідно до приписів ст. ст. 280-282 ЦПК України суд доходить до висновку про можливість проводити судовий розгляд цивільної справи у заочному порядку за відсутності відповідача, а також представника позивача, та за наслідками судового розгляду ухвалити заочне судове рішення. Фіксування судового процесу не здійснювалось. Розглянувши позов, судом встановлені наступні обставини та суд дійшов до наступних висновків: 18.08.2021 між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір (у формі приєднання до Умов і правил надання банківських послуг) про відкриття кредитної лінії на платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Крім того, Відповідачем з використанням ОТП було погоджено та підписано паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача (тип кредиту, сума ліміту, строк договору, строк кредитування тощо), інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача (процентна ставка у пільговий період, процентна ставка поза межами пільгового періоду тощо), порядок повернення кредиту (в тому числі - шляхом договірного списання за рахунок кредиту), відповідальність споживача (підвищені проценти за користування простроченим кредитом відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України). З розрахунку заборгованості, складеного станом на 24.07.2024 становить 30 329, 77 грн., яка складається з 24 498, 56 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 5 831,21 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, яку позивач просить стягнути з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У частині 2 цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частинами 1-3 ст. 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Матеріалами справи підтверджується, що під час укладання договору Відповідач був ознайомлений з усіма умовами договору, погодився з ними шляхом підписання електронної анкети та паспорту споживчого кредиту 18 березня 2021 року. Відтак, враховуючи, що заборгованість по сплаті тіла кредиту та нарахованих процентів не погашена, суд вважає, що Позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення з Відповідача заборгованості в межах позовних вимог. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з Відповідача підлягає судовий збір в розмірі 2422, 40 гривень.

Outcome: approved