Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

У травні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25.04.2012 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 145. \~ \~ \~ \~ \~Свої вимоги\~обґрунтовує тим,\~що підставою\~для розірвання\~шлюбу є\~ті \~обставини,\~що у\~них відсутні\~спільні інтереси\~з чоловіком,\~наявні різні\~погляди на\~життя,\~відсутнє взаєморозуміння.\~Вони втратили\~почуття \~любові та\~поваги один\~до одного.\~Вважає,\~що їх\~з відповідачем\~шлюб фактично\~припинив існування,\~подальше спільне\~життя і\~збереження шлюбу\~суперечить її\~інтересам,\~у зв`язку\~з чим\~наполягає на\~його розірванні. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 23.06.2025 року справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні відповідно до ст. 274 ЦПК України. (а.с.9) Позивачка у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, не заперечувала проти заочного розгляду справи. У судове засідання з`явився представник відповідача [PERSON] - адвокат Петров В.С., який надав до суду ордер що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги, але в зазначеному ордері було вказано, що він виданий для надання правничої допомоги [PERSON] , матері відповідача. У зв`язку із відсутністю у адвоката Петрова В.С. повноважень на представництво інтересів відповідача, суд не допустив його до участі у справі в якості представника [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, скерованими на його зареєстроване місце проживання. Однак, такі повернулися на адресу суду без вручення, із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Між тим, неможливість вручення судової повістки у зв`язку відсутністю адресата за вказаною адресою, відповідно до постанови Верховного Суду у постанові від 10.05.2023 у справі №755/17944/18, вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Тож, відповідач допустив повторну неявку, при цьому заяв та клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Ухвалою суду від 10.10.2025 року вирішено розглядати справу на підставі наявних у ній даних і доказів (в заочному порядку). Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 25.04.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 21.12.2016 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. (а.с.5) Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . (а.с.26-27) Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Спір про місце проживання дітей у сторін на час розгляду справи відсутній. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за рішенням суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловік і жінка, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Отже, оскільки сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved