Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

16 січня 2025 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання [PERSON] недієздатним. Заява мотивована тим, що [PERSON] , який є її сином, важко хворіє, є особою з інвалідністю першої групи А з дитинства, через стійкий психічний розлад не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим потребує постійної опіки та стороннього догляду. Посилаючись на вказані обставини, заявниця просила визнати [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку і призначити її опікуном сина. Ухвалою суду від 24 лютого 2025 року провадження у справі було зупинене на час проведення судово-психіатричної експертизи для встановлення психічного стану [PERSON] (а. с. 62-63). Відповідно до ухвали суду від 29 вересня 2025 року провадження у справі поновлене у зв`язку з надходженням до суду висновку експерта, а справа призначена до розгляду (а. с. 85). У судовому засіданні представниця заявниці адвокат Самулевич О. М., просила задовольнити заяву [PERSON] та призначити її опікуном [PERSON] . Представниця заінтересованої особи [PERSON] адвокат Талашко І. М., у судовому засіданні просила задовольнити заяву [PERSON] . Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Луківської селищної ради в судове засідання не з`явився, 03 жовтня 2025 року подав до суду заяву, в якій вказав, що заперечень проти задоволення заяви [PERSON] щодо визнання недієздатним [PERSON] не має та просить розглядати справу за його відсутності (а. с. 93). Зі змісту висновку судово-психіатричного експерта № 252 від 05 серпня 2025 року видно, що за своїм психічним станом [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у формі важкої розумової відсталості, внаслідок чого не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим відповідно до положень статті 299 ЦПК України виклик [PERSON] у судове засідання є недоцільним. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Згідно з частиною першою статті 39\~ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до частини третьої статті 296\~ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 40 ЦК України). Суд встановив, що [PERSON] , [INFO] , є сином заявниці [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 6), та проживає разом із нею (а. с. 8, 9). Відповідно до\~довідки до\~акта огляду\~МСЕК від\~20\~червня 2022\~року №\~714351\~ [PERSON] \~є особою\~з інвалідністю\~з дитинства\~першої А\~групи довічно (а. с. 10). Зі змісту висновку судово-психіатричного експерта № 252 від 05 серпня 2025 року, наданого Волинською філією судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», видно, що [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у формі важкої розумової відсталості, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а. с. 112-114). Рішенням Турійського районного суду Волинської області від 18 жовтня 2022 року [PERSON] був визнаний недієздатним, над ним була встановлена опіка, а опікуном призначена [PERSON] . Строк дії рішення встановлений на термін два роки та час звернення до суду з цією заявою закінчився (а. с. 11-12). З огляду на вказане, враховуючи, що внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, то суд дійшов висновку про наявність і доведеність у розглядуваному випадку підстав для визнання його недієздатним. Частиною першою статті 300\~ЦПК України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Опіка встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (частина перша статті 55 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 60\~ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з частинами другою, третьою, четвертою\~\~статті 63\~ЦК України опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном лише за її письмовою заявою. Опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна. Встановлено, що заявниця [PERSON] здійснює догляд за [PERSON] , який є особою з інвалідністю першої групи А внаслідок психічного розладу, потребує постійного стороннього догляду і допомоги (а. с. 10). Відповідно до висновку (подання) органу опіки та піклування, затвердженого рішенням Луківської селищної ради № 95 від 10 жовтня 2024 року, призначення [PERSON] опікуном сина [PERSON] є доцільним (а. с. 96, 97). Враховуючи, що заявниця [PERSON] є матір`ю [PERSON] , проживає разом із ним, може виконувати обов`язки опікуна, обставини, які б виключали можливість призначення її опікуном, під час судового розгляду не встановлені, то суд вважає можливим та доцільним призначити [PERSON] опікуном [PERSON] Відповідно до частини другої статті 299\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Згідно з висновками Верховного Суду про застосування частини другої статті 299 ЦПК України, викладеними у постановах від 14 грудня 2022 року у справі № 637/909/21, від 16 січня 2024 року у справі № 756/1461/23, вирішуючи питання про розподіл витрат за проведення судово-психіатричної експертизи, слід враховувати, що заявники звільнені від оплати таких витрат відповідно до частини другої статті 299 ЦПК України. З огляду на вказане витрати, пов`язані з проведенням судово-психіатричної експертизи у цій справі, слід компенсувати Державній установі «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» за рахунок Державного бюджету України. На підставі викладеного, статей 39, 40, 41, 63, 64 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved