Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 травня 2023 року визнано [PERSON] , [INFO] , - недієздатною. Встановлено над\~ [PERSON] , [INFO] опіку, призначивши її опікуном - [PERSON] , [INFO] . Встановлено строк дії рішення у 2 роки з дня набрання ним законної сили. Рішення суду набрало законної сили 04 липня 2023 року. 07 квітня 2025 року на адресу суду надійшло клопотання Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про продовження строку дії рішення про визнання недієздатною [PERSON] , [INFO] . Клопотання мотивоване тим, що [PERSON] продовжує страждати психічним захворюванням, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, а тому існують підстави для продовження строку дії рішення про визнання її недієздатною. Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримала та просила суд її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не прибув, але у письмовій заяві повідомив суду, що відмовляється в подальшому бути опікуном. Представник особи, стосовно якої вирішується питання про визнання недієздатною, у судовому засіданні заяву підтримав. Заслухавши присутніх учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити, з таких підстав. Стаття 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначає презумпцію психічного здоров`я. Кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. У постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі N 6-384цс16 зроблено висновок, що за положеннями частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. При цьому зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другою статті 39 ЦК України встановлено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Відповідно до статті 239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними. Висновок про недієздатність фізичної особи слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в сукупності за умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого у особи виникає абсолютна неспроможність розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, і в основу рішення суду про визнання особи недієздатною не може покладатися висновок експертизи, який ґрунтується на припущеннях. Відповідно до ч.6-9 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 299 ЦПК України для визначення фактичної можливості такої особи з`явитися в судове засідання, а також про можливість особисто дати пояснення по суті справи у разі необхідності суд може призначити відповідну експертизу. Судом встановлено, що на день розгляду клопотання про продовження строку дії рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 травня 2023 року, яким [PERSON] визнано недієздатною, закінчився дворічний строк дії цього рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлений ч. 6 ст. 300 ЦПК України. При цьому, заявник звернувся до суду з клопотання про продовження строку дії рішення суду у визначений законом строк\~07 квітня 2025 року, однак не надав суду у відповідності до ч.8 ст.300 ЦПК України висновок судово-психіатричної експертизи. Відповідно до ч.8 ст. 300 ЦПК України клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. За клопотаннями заявника у даній справі було призначено експертизу, однак вона не була проведена до закінчення строку дії рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 травня 2023 року, у зв`язку із завантаженістю експертної установи. Таким чином, з об`єктивних причин суд не зміг розглянути клопотання у встановлений ч.9 ст. 300 ЦПК України строк, оскільки висновок експертизи надійшов до суду лише 27 серпня 2025 року, в той час як рішення суду вичерпало свою дію 04 липня 2025 року. Отже, з незалежних від суду причин, станом на 14 жовтня 2025 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 травня 2023 року, яким [PERSON] визнано недієздатною, вичерпало свою дію, а тому продовження строку дії цього рішення є неможливим. З цих підстав у задоволенні клопотання Департаменту соціальної політики Луцької міської ради необхідно відмовити.

Outcome: dismissed