Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

У серпні 2025 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 12.03.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 4811575, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 8 000, 00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені договором. 02.07.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги № 73-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, а також на підставі даного договору ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» стає новим кредитором у зобов`язаннях, що виникли із основних договорів та отримує права вимоги по зобов`язанням за основними договорами, в тому числі грошових вимог до боржників по сплаті боргу за основними договорами, строк платежу за якими настав, а також вимоги по основним договорам, які виникають у майбутньому з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі, відповідно до додатку № 2 цього договору. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання по погашенню заборгованості, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором № 4811575 у розмірі 36 480, 00 грн. У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з [PERSON] зазначену заборгованість та судові витрати. Ухвалою суду від 04.09.2025 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. 23.09.2025 року відповідачем на адресу суду було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначає, що вона не має жодних правовідносин ані з позивачем, ані з первинним кредитором, жодних кредитних договорів не укладала та коштів не отримувала. Вказує, що додане до позовної заяви платіжне доручення № 41405516 від 12.03.2021 року, не є належним доказом, оскільки не є первинним обліковим бухгалтерським документом, а його зміст не відповідає ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а смае відсутній код банку та реквізити отримувача. Також зазначає, що акета-заява на кредит надійшла до фінансової установи о 05:37:45 і була оброблена за 5 хвилин, а вона є жінкою похилого віку , яка ніколи не зверталася і ніколи не звернулася б до подібних шахрайських установ , ще й о п`ятій годину ранку та за 5 хвиллин спромоглась його оформити. Крім того зазначає, що вимога про стягнення боргу у розмірі 36 480, 00 грн. є необґрунтованою належним чином, оскільки є недоведеним з яких складових складається вказана заборгованість і яким чином вона нараховувалась, а витяг з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 73-МЛ від 02.07.2025 року не є первинним обліковим бухгалтерським документом. У зв`язку з чим, просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Ухвалою суду від 30.09.2025 року розгляд справи було відкладено, оскільки ухвалою про відкриття провадження та призначення розгляду справи було роз`яснено право позивача подати відповідь на відзив протягом п`яти днів з дня отримання (тобто до 04.10.2025 року включно). Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались. За змістом ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Про розгляд даної справи відповідач була повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про отримання ухвали про відкриття провадження та призначення розгляду справи. Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 12.03.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 4811575, відповідно до умов якого остання отримала кредит, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені договором. Відповідно до умов договору сума кредиту становить 8 000, 00 грн. який надано відповідачу строком на 30 днів з 12.03.2021 року, термін повернення кредиту та сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 11.04.2021 року. Згідно п.п.1.5.1 комісія за надання кредиту становить 880, 00 грн. яка нараховується за ставкою 11, 00 % відсотків від суми кредиту одноразово. Крім того, за п.п.1.5.2 вказаного договору проценти за користування кредитом 3 600, 00 грн., які нараховуються за ставкою 1, 50 % відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5, 00 % відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, тип процентної ставки - фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2., 2.3 цього договору. Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника , що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товаритсва та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Приймаючи пропозицію Товариства про укладання цього кредитного договору позичальник також погоджкється з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що вона ознайомлена, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на сайті товариства та є невід`ємною частиною цього договору. Зокрема, [PERSON] було підписано паспорт споживчого кредиту, відповідно до якого тип кредиту - кредит; сума кредиту 8 000, 00 грн.; строк кредитування 30 днів; мета отримання задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника; спосіб надання переказ на картковий рахунок, забезпечення не застосовується. Власний платіж споживача не передбачається. Процентна ставка: 1, 50 відсотків за кожен день користування кредитом в межах строку кредитування, вказаного в п.1.3 договору. Стандартна (базова) ставка: 5, 00 відсотків за кожен день користування кредитом, яка застосовується у випадку продовження строку кредитування вказаного в п.1.3. договору на стандартних (базових) умовах, згідно п.2.3.1.2 договору. Тип процентної ставки: фіксована. Платежі за додаткові та супровідні послуги кредитодавця, обов?язкові для укладання договору: комісія за надання кредиту: 880, 00 грн., яка нараховується за ставкою 11, 00 відсотків від суми кредиту одноразово. Платежі за додаткові та супутні послуги третіх осіб, обов?язкові для укладення договору/ отримання кредиту (послуги нотаріуса, оцінювача, страховика: відсутні. Платежі за послуги кредитного посередника, що підлягають сплаті споживачем: відсутні. Загальні витрати за кредитом: 4 480, 00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом згідно п.1.3 договору (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі): 12 480, 00 грн. Реальна річна процентна ставка: 681, 00 відсотків річних. Штрафи не застосовуються. Процентна ставка, яка застосовується (може застосовуватись) при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту відповідно до ст.625 ЦК України: в період прострочення проценти нараховуються за ставкою 5, 00 відсотків за кожен день користування кредитом. Згідно з платіжним дорученням № 41405516 від 12.03.2021 року вбачається, що ТОВ «МІЛОАН», перераховано 8 000, 00 грн. на кредитний рахунок [NUMBER] , отримувач [PERSON] , код [NUMBER] (Призначення платежу: кошти згідно договору 4811575). Відповідач свої зобов`язання за умовами кредитного договору не виконала, в зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість. За відомостями про щоденні нарахування та погашення та виписки з особового рахунку за кредитним договором № 4811575 від 12.03.2021 року загальний борг [PERSON] станом на 24.07.2025 року становить 36 480, 00 грн., що складається з: боргу по тілу - 8 000, 00 грн., боргу по відсотках - 27 600, 00 грн., боргу по комісії - 880, 00 грн.. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054, за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ст.ст.625, 1050 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Положення ч. 1 ст.205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини першої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (частина третя статті 207 ЦК України). Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст.205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19. У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За положеннями ч. 1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства ( ч. 2 ст. 536 ЦК України) Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч.3 ст.11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти(оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту)другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст.11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із матеріалів справи вбачається, що 12.03.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 4811575, у вигляді електронного документа, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 8 000, 00 грн, зі строком кредитування 30 днів з кінцевою датою повернення 11.04.2021 року, з процентною ставкою 1, 50 % за кожен день користування кредитом, стандартною базовою процентною ставкою 5, 00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Для ознайомлення з умовами кредитування та підписання договору про споживчий кредит №4811575 позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор L69096, який відправлено на номер телефону [NUMBER] , відповідно до довідки № б/н від 12.06.2025 року, що також підтверджується анкетою-заявою на кредит, де зазначено номер телефону [NUMBER] . Крім того, до договору додано паспорт споживчого кредиту, який містить відомості про те, що відповідач підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи з обраних нею умов кредитування. Підтвердила отримання всіх пояснень необхідних для забезпечення можливості оцінити чи адаптовано договорі до її потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення вказаної інформації в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для неї в тому числі в разі невиконання зобов`язань. Вказаний паспорт споживчого кредиту підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Отже, відповідач розуміла, що підписує та укладає кредитний договір на вищевказаних умовах, у зв`язку з чим суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на те, що між нею та ТОВ «МІЛОАН» відсутні жодні правовідносини. Судом встановлено, що договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; відповідач на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору; не оспорювала договір в частині або в цілому, кредитор надав відповідачу документи, які передували укладенню договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки; договір містить інформацію щодо загальної вартості кредиту та графік погашення кредиту. Отже, підписавши договір [PERSON] посвідчила свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідач з власної ініціативи звернулася за отриманням кредиту до вільно обраної нею фінансової установи, а саме ТОВ «МІЛОАН», отримавши від останнього всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору. Суд також не бере до уваги посилання відповідача на те, що договір було укладено за пять хвилин , оскільки з довідки № б/н від 12.06.2025 року вбачається, що позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор L69096, який відправлено на номер телефону [NUMBER] 12.03.2021 року о 02-41 год., а сам договір було підписано12.03.2021 року о 05-42 год., тобто через три годині. Необґрунтованими є твердження відповідача, що позивачем не надано будь-яких підтверджуючих доказів дійсного отримання відповідачем грошових коштів за кредитним договором. Так, згідно договору та паспорту споживчого кредиту встановлено, що кошти надаються позичальнику безготівково на картковий рахунок. Факт перерахування коштів на картковий рахунок [NUMBER] , відповідача підтверджується платіжним дорученням № 41405516 від 12.03.2021 року, призначення платежу: кошти згідно договору № 4811575. Відповідачем не надано належних і допустимих доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на її картковий рахунок. За таких обставин суд вважає доведеною обставину отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеним договором про споживчий кредит № 4811575, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала, у передбачені в договорі строки грошові кошти та нараховані відсотки не повернула, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість. Наявна в матеріалах справи відомість про щоденні нарахування та погашення виконана ТОВ «МІЛОАН», враховує щоденні нарахування та погашення за кредитним договором, є належним та допустимим доказом у розумінні статей 76-78 ЦПК України. Отже, договір укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону У країни «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які виникають із кредитного договору. Прийняті на себе зобов`язання за договором про споживчий кредит № 4811575, ТОВ «МІЛОАН виконало своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні кошти, відповідно до умов укладеного договору. Посилання відповідача на те, що жодних кредитних договорів не укладала та коштів не отримувала суд не приймає до уваги, оскільки без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора без здійснення входу відповідача на веб-сайт за допомогою логіна і пароля особистого кабінету укладання договору між сторонами є технічно неможливим. Крім того, у анкеті-заяві на кредит № 4811575 вкзані особисті відомості відповідача, а саме номер телефону, серія та номер паспорту, ідентифікаційний код, місце проживання, адреса електронної пошти, які відповідають тим, що зазначила сама відповідач у відзиві на позовну заяву. З матеріалів справи також вбачається, що 02.07.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»» було укладено договір відступлення права вимоги № 73-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «МІЛОАН» та боржниками (портфель заборгованості). Згідно із актом прийому-передачі реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 73-МЛ від 02.07.2021 року ТОВ «МІЛОАН» передав, а ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» прийняв реєстр боржників ТОВ «МІЛОАН» від 02.07.2021 року, складений за формою згідно із додатком № 1 до договору. Кількість боржників 7 547, загальна сума заборгованості 136 998 863, 32 грн. Згідно із витягом з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 73-МЛ від 02.07.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] , [INFO] , за кредитним договором № 4811575 від 12.03.2021 року, у розмірі 36 480, 00 грн., яка складається з: 8 000, 00 грн. - залишок по тілу кредиту, 27 600, 00 грн. - залишок по відсотках, 880, 00 грн. - залишок по комісії. Станом на час звернення до суду відповідачем коштів на рахунок попереднього кредитора (ТОВ «МІЛОАН»), які були б перераховані на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» у зарахування на погашення кредитної заборгованості не сплачено. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В порядку ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Отже, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість, оскільки відповідач не виконує в повному обсязі взяті на себе зобов`язання відповідно до договору про споживчий кредит № 4811575 від 12.03.2021 року, та зважаючи на відступлення прав вимоги попереднім кредитором факторові ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», не виходячи за межі позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення із [PERSON] кредитної заборгованості у розмірі 36 480, 00 грн. За встановлених обставин, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. За положеннями ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь 10 000,00 грн. витрат на правову допомогу. Згідно з приписами ч. ч. 1-6 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Судом встановлено, що у матеріалах справи містяться копія договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет», акт наданих послуг № Д/726 від 24.07.2021 року на суму 8 000, 00 грн., детальний опис наданих послуг від 24.07.2021 року. У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved