Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

Керівник Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області звернувся в суд з позовом до відповідача, у якому просив стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Національної служби здоров`я України, грошові кошти в сумі 12617 грн. 21 коп., які витрачені на лікування малолітнього потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] , [INFO] . Мотивував позовні вимоги тим, що ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 17.04.2025 року до малолітнього [PERSON] , [INFO] , який вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, застосовано примусовий захід виховного характеру строком на 2 роки, а саме: передано малолітнього [PERSON] , [INFO] під нагляд його матері [PERSON] , [INFO] ; встановлено обмеження перебування малолітнього [PERSON] , [INFO] поза місцем проживання з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. без присутності батьків. Вказаною вище ухвалою встановлено, що малолітній [PERSON] 29.10.2024\~року приблизно 18 год. 55 хв., керуючи технічно справним мотоциклом марки «KAYO TT 140», номер кузову - [NUMBER] , без номерного знаку і без реєстраційних документів, рухаючись ним по вул. Центральна, що у с. Верхня Білка Львівського району Львівської області, у напрямку до с. Нижня Білка, при проїзді її ділянки неподалік будинку №2, порушив вимоги чинних Правил дорожнього руху. Вчинення даних порушень виразилось у тому, що він під час проїзду ділянки дороги із заокругленням праворуч по напрямку свого руху проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вибрав безпечної швидкості, не урахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, без причин технічного характеру, допустив виїзд на ліве (зустрічне), по напрямку його руху, узбіччя, де відбувся наїзд на перешкоду у вигляді металевого парапету з подальшим перекиданням. Внаслідок порушення малолітнім [PERSON] вимог правил дорожнього руху відбулась дорожньо-транспортна пригода - виїзд транспортного засобу за межі проїзної частини дороги з подальшим контактуванням з металевим парапетом, в результаті якої малолітній пасажир мотоцикла марки «KAYO TT 140», номер кузову - [NUMBER] , без номерного знаку та без реєстраційних документів, [PERSON] , [INFO] , отримав тілесні ушкодження, зокрема закритий перелом внутрішньої кісточки лівої гомілки зі зміщенням фрагментів, що відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров?я. В ході досудового розслідування встановлено, що потерпілий малолітній [PERSON] , [INFO] , перебував на стаціонарному лікуванні з 29.10.2024 року по 05.11.2024 року. З листа Відокремленого підрозділу «Лікарня Святого Миколая» Комунального підприємства «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» № 14.55/04-29-1328вих-25 від 19.03.2025 року встановлено, що загальний розмір затрачених коштів на стаціонарне лікування [PERSON] становить 12617 грн. 21 коп., які станом на даний час відповідачем не відшкодовано. З огляду на те, що [PERSON] , [INFO] , є малолітнім, належним відповідачем у даній справі є його матір [PERSON] . З огляду на викладене вище, просив позовні вимоги задовольнити. Ухвалою від 12.08.2025 року позовну заяву залишено без руху, стороні позивача надано десятиденний строк для усунення недоліків, описаних у такій. 19.08.2025 року керівником Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області подано заяву, якою усунуто недоліки позовної заяви. Ухвалою від 20.08.2025 року відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. 05.09.2025\~року представником\~відповідача Допіра\~О.Б.\~ [PERSON] \~подано відзив\~на позовну\~заяву,\~згідно мотивів\~якого просив\~відмовити у\~задоволенні позовних\~вимог в\~повному обсязі.\~Вказав,\~що [PERSON] \~повністю відшкодувала\~усі витрати\~на лікування\~малолітнього [PERSON] ,\~який перебував\~на стаціонарному\~лікуванні з\~29.10.2024\~року по\~05.11.2024\~рік в\~ортопедо-травматологічному\~відділенні ВП\~«Лікарня Святого\~Миколая». У випадку надмірних витрат та необхідності їх здійснення, вони мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я та довідкою-розрахунком щодо понесених витрат на стаціонарне лікування [PERSON] . Водночас, позивачем не було надано доказів (довідки-розрахунку) витрат на стаціонарне лікування [PERSON] . Додатково вказала, що всі витати по лікуванню проводились [PERSON] та батьками [PERSON] , які не мають жодних претензій матеріального чи морального характеру. 05.09.2025\~року представником Комунального некомерційного підприємства «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» Самчук О.О. подано заяву, згідно мотивів якої просив замінити третю особу Відокремлений підрозділ «Лікарня Святого Миколая» Комунального підприємства «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» на Комунальне некомерційне підприємство «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги». 10.09.2025 року керівником Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області І. Мартиняк подано 5 екземплярів відповіді на відзив. Ухвалою від 11.09.2025 року заяву представника Комунального некомерційного підприємства «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» Самчук О.О. про заміну третьої особи задоволено. Замінено неналежну третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Відокремлений підрозділ «Лікарня Святого Миколая» Комунального підприємства «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» на належну третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Комунальне некомерційне підприємство «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги», зобов`язано керівника Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області І. Мартиняк надіслати на адресу такої до 16.09.2025 року копію позовної заяви з доданими до неї документами, докази чого надати суду. Відповідь на відзив на позовну заяву, яка подана 10.09.2025 року керівником Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області І. Мартиняк залишено без розгляду. 16.09.2025 року керівником Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області І. Мартиняк долучено докази на підтвердження скерування заміненій третій особі копії позовної заяви з доданими до неї документами. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч.ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 17.04.2025 року у справі № 450/5961/24, яка набрала законної сили 25.04.2025 року, до малолітнього [PERSON] , [INFO] , який вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, застосовано примусовий захід виховного характеру строком на 2 роки, а саме: передано малолітнього [PERSON] , [INFO] під нагляд його матері [PERSON] , [INFO] ; встановлено обмеження перебування малолітнього [PERSON] , [INFO] поза місцем проживання з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. без присутності батьків. Згідно з інформацією, наданою Відокремленого підрозділу «Лікарня Святого Миколая» Комунального підприємства «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» № 260201-вих-58152 від 22.04.2025 року, малолітній [PERSON] , [INFO] , перебував на стаціонарному лікуванні з 29.10.2024 року по 05.11.2024 року. З вказаного листа також встановлено, що загальний розмір затрачених коштів на стаціонарне лікування [PERSON] становить 12617 грн. 21 коп., які сплачено Національною службою здоров`я України, однак не відшкодовано від особи, яка вчинила кримінальне правопорушення. З медичної карти стаціонарного хворого № 98592 від 05.11.2024 року вбачається, що малолітній [PERSON] , [INFO] , перебував на стаціонарному лікуванні з 29.10.2024 року по 05.11.2024 року, зокрема провів 7 ліжко-днів. Як вбачається із п. 1.4 Статуту Комунального підприємства «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» підприємство створене на базі майна комунальної власності Львівської міської ради. Джерелами формування майна та коштів підприємства є кошти Державного бюджету України, органів самоврядування та бюджету Львівської міської територіальної громади «(бюджетні кошти» (пункт 5.3.1 Статуту). Згідно листа НСЗУ № 27525/2-16-25 від 30.06.2025 року вбачається, що у 2024 року між НСЗУ та Комунальним підприємством «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» укладено договір про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій № 3452-Е124-Р000 від 08.02.2024 року строком дії з 01.01.2024 року до 31.12.2024 року. Відповідно до розрахунку Комунального підприємства «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» вартість лікування потерпілого становить 12617 грн. 21 коп. В силу вимог ч.ч. 3, 4 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, та у разі звернення до суду в інтересах держави обгрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру»). Відповідно до ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень (ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру»). Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для їхнього захисту, але не подав відповідний позов у розумний строк. Прокурор, звертаючись до суду, повинен обґрунтувати бездіяльність компетентного органу. Для встановлення того, які дії вчинить останній, прокурор до нього звертається до подання позову у порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», фактично надаючи цьому органу можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом перевірки виявлених прокурором фактів порушення законодавства, а також вчинення дій для виправлення цих порушень, зокрема подання позову чи повідомлення прокурора про відсутність порушень, які вимагають звернення до суду (пункти 38-39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №912/2385/18). Згідно листа НСЗУ № 27525/2-16-25 від 30.06.2025 року встановлено, що Національна служба здоров`я України не заперечує щодо звернення органами прокуратури до суду в інтересах держави для відшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Також зазначено, що Національна служба здоров`я України не наділення повноваженнями представляти інтереси держави у справах про відшкодування коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину. Повідомлення про звернення Пустомитівською окружною прокуратурою Львівської області в суд із позовною заявою до [PERSON] про стягнення витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, в сумі 12617 грн. 21 коп. направлено Національній службі здоров`я України листом № 14.55/04 від 07.08.2025 року. Отже, судом встановлено дотримання керівником Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області вимог ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» щодо повідомлення позивачів про здійснення представництва інтересів держави в суді та правомірно, відповідно до положень законодавства, подано позов в межах здійснення заходів цивільно-правового характеру, спрямованих на захист та поновлення порушених інтересів держави в судовому порядку. Відповідно до п.8 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав і інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права (постанова Верховного Суду від 09 квітня 2024 року у справі №584/947/20). Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (ч.2 ст.1166 ЦК України). Згідно ч.4 ст.1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням кримінального правопорушення. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти від відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п.1, 3, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» від 07 липня 1995 року №11, відповідальність за відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, може покладатися на засуджених при заподіянні шкоди як умисними, так і необережними діями. Сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко/днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування. Питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № (з наступними змінами, далі - Порядок). Згідно з п.2 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Пунктом 3 Порядку встановлено, що визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я (п.4 Порядку). Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» однією з основних функцій НСЗУ, як уповноваженого органу, є укладення договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій. Між НСЗУ та Комунальним підприємством «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» укладено договір про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій № 3452-Е124-Р000 від 08.02.2024 року Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій. Отже, послуги Комунального підприємства «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги», пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнту [PERSON] в період з 29.10.2024 року по 05.11.2024 року (7 ліжко-днів) були оплачені НСЗУ, як замовником медичних послуг, за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 17.04.2025 року у справі № 450/5961/24, яка набрала законної сили 25.04.2025 року, до малолітнього [PERSON] , [INFO] , який вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, застосовано примусовий захід виховного характеру строком на 2 роки, а саме: передано малолітнього [PERSON] , [INFO] під нагляд його матері [PERSON] , [INFO] ; встановлено обмеження перебування малолітнього [PERSON] , [INFO] поза місцем проживання з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. без присутності батьків. Цивільний позов про стягнення коштів на користь держави, витрачених на лікування потерпілого, в межах даного кримінального провадження не заявлявся. Згідно роз`яснень, викладених в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (з наступними змінами), розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди (постанова Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №163/2298/16-ц). Відповідно до п.5 ч.3 ст.2, ч.1 ст.13 ЦПК України до основних засад (принципів) цивільного судочинства належить диспозитивність, згідно якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно положень ч.1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На обґрунтування позову прокурором надані належні, допустимі та достовірні докази, які в своїй сукупності є достатніми для підтвердження понесення державою витрат у розмірі 12617 грн. 21 коп., які сплачено НСЗУ за рахунок коштів державного бюджету, на лікування малолітнього потерпілого від суспільно-небезпечного діяння [PERSON] , [INFO] . Крім цього, з огляду на те, що [PERSON] , [INFO] , який вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, внаслідок якого було завдано майнової шкоди, є малолітнім, особою, яка повинна відшкодувати завдану останнім майнову шкоду, є його матір [PERSON] . Покликання сторони відповідача в частині відшкодування завданої шкоди в повному обсязі не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, оскільки як вбачається з листів Національної служби здоров`я України і Комунального підприємства «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги», витрати на лікування малолітнього потерпілого [PERSON] , [INFO] , не відшкодовано. Вказане також підтверджується не долученням стороною відповідача належних і допустимих доказів сплати грошових коштів в розмірі 12617 грн. 21 коп. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що мотиви позовної заяви керівника Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області, який діє в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а тому такі слід задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави 12617 грн. 21 коп. витрат, понесених закладом охорони здоров`я на лікування малолітнього потерпілого від кримінального правопорушення. За ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved