Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» звернулося до Оболонського районного суду м. Києва із зазначеною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 6 107,60 грн та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 12.03.2020 між ТОВ «Гоуфінгоу» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3395914196/262680 у формі електронного правочину, підписаного одноразовим ідентифікатором, надісланим на номер мобільного телефону відповідача. За твердженням позивача, підписуючи договір, відповідач підтвердив ознайомлення з умовами, їх розуміння, погодження та обов`язок неухильно їх дотримуватися. Позивач наголосив, що за договором товариство надало відповідачу споживчий кредит у гривні на умовах строковості, зворотності та платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти. Умови: сума кредиту - 2000 грн; дата надання - 12.03.2020; строк - 14 днів; відсоткова ставка - 1,85% на добу. За випискою з особового рахунку станом на 26.05.2025 загальна заборгованість становить 6107,60 грн, з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту - 2000 грн; прострочена заборгованість за процентами - 4107,60 грн. Позивач зазначив, що 31.05.2021 між ТОВ «Гоуфінгоу» (первісний кредитор) та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» укладено договір факторингу № 1-31/05/21, за яким відступлено права вимоги, у тому числі за договором № 3395914196/262680. Надалі 03.06.2021 ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» за договором відступлення права вимоги № 1-03/06/2021 відступило право вимоги за цим договором на користь ТОВ «ФК Дебт Коллекшн». На думку позивача, з цього моменту він набув права грошової вимоги до відповідача. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22 серпня 2025 року відкрито провадження у справі. Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в порядку письмового провадження). Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, було надано строк для подання відзиву на позов. У встановлений строк відповідач відзив на позов не подав. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами без участі відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 12.03.2020 між ТОВ «Гоуфінгоу» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 3395914196/262680, відповідно до умов якого Товариство надає позичальнику кредит в розмірі 2 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором, зі строком кредитування - 14 днів (до 25.03.2020); тип процентної ставки - фіксована; 675,25 % річних від суми кредиту в розрахунку 1,85 % на добу. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом (пп. 1.1, 1.2, 1.3, 1.5 договору). Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (п. 2.1. договору). Пунктом 2.3. договору передбачено, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Договір підписаний [PERSON] з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором R83785. Відповідно до довідки про ідентифікацію ТОВ «Гоуфінгоу» підтверджує, що клієнт [PERSON] , з якою укладений договір № 3395914196/262680 від 12.03.2020, ідентифікована товариством. На підставі договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу грошових коштів № ПГ-2 від 15.09.2018 та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника, ТОВ «Профіт Гід» було здійснено успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача: платник -ТОВ «ГОУФІНГОУ», код 42059219; номер транзакції - 32080-21681-34033; дата/час здійснення переказу коштів: 3/12/2020 10:15:36 AM; сума переказу - 2 000 грн; номер платіжної картки отримувача - 5168-75xx-xxxx-5623; призначення переказу - видача кредиту #3395914196/262680, що підтверджується інформацією, наданою ТОВ «ПрофітГід». Отже, ТОВ «Гоуфінгоу» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, перерахувавши кредитні кошти в сумі 2 000 грн на картковий рахунок відповідача. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В силу ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконувала належним чином, у зв`язку з чим виникла заборгованість, що згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором № 3395914196/262680 від 12.03.2020 станом на 26.05.2025 становить 6 107,60 грн, з яких: 2 000 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 4 107,6 грн - прострочена заборгованість за процентами. 31.05.2021 між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» укладено договір факторингу № 1-31/05/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а ТОВ «Гоуфінгоу» відступає ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості). Згідно з витягом з Реєстру боржників до договору факторингу № 1-31/05/21 від 31.05.2021 № 1-31/05/21 ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 3395914196/262680 від 12.03.2020 на загальну суму 6 107,60 грн, з яких: 2 000 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 4 107,6 грн - прострочена заборгованість за процентами. 03.06.2021 між ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» та ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» укладено договір факторингу № 1-03/06/2021, відповідно до умов якого ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» відступає ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості). Згідно витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 1-03/06/21 від 03.06.2021 ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 3395914196/262680 від 12.03.2020 на загальну суму 6 107,60 грн, з яких: 2 000 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 4 107,6 грн - прострочена заборгованість за процентами. ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» на адресу відповідача направлялась вимога про виконання зобов`язань за кредитним договором в сумі 6 107,60 грн у строк до 30 днів з дати отримання цієї вимоги. Вимога відповідачем не виконана, борг не погашено. Отже, позивач як правонаступник має право вимоги до відповідача щодо стягнення нарахованої заборгованості. Частиною 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із статтями 513, 514 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Факт прострочення сплати відповідачем заборгованості за кредитним договором № 3395914196/262680 від 12.03.2020 не спростовано, доказів оплати відповідачкою заборгованості суду не надані. Згідно із вимогами чинного законодавства України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобов`язанні строк (термін) його виконання (статті 526, 527, 530 ЦК України). Статтею 525 ЦК України передбачена заборона односторонньої відмови від зобов`язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до його виконання. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (статті 79, 80 ЦПК України). Згідно із ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У протилежному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь іншої сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Звертаючись до суду, позивачем надані належні, достатні та допустимі докази на підтвердження заявлених позовних вимог. Розмір заборгованості за кредитним договором відповідачем не спростований, будь-яких нових нарахувань кредитної заборгованості позивач не проводив. У свою чергу, відповідачем будь-яких належних та допустимих доказів на спростування доводів та вимог позивача щодо розміру заборгованості суду не надано. Враховуючи, що відповідачем порушені взяті зобов`язання щодо порядку та строків оплати за кредитним договором № 3395914196/262680 від 12.03.2020, а тому з останнього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі суму 6 107,60 грн, з яких: 2 000 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 4 107,6 грн - прострочена заборгованість за процентами. З огляду на наведене позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Задовольнивши позов, суд вирішує долю судових витрат, понесених позивачем. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: - складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); - часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); - обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; - ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). На підтвердження витрат, які поніс позивач на отримання професійної правничої допомоги суду позивачем надано: - договір про надання правової допомоги № 11/07/2025 від 11.07.2025; - акт про отримання правової допомоги від 04.09.2025; - платіжна інструкція кредитового переказу коштів № 9533 від 04.09.2025; - рахунок № 04.09.2025-4 від 04.09.2025. Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Зважаючи на викладене, з огляду на перелік послуг, що був наданий адвокатом позивачу, з огляду на зміст позовної заяви та докази, долучені до неї, враховуючи категорію справи, її складність, ціну позову, суд дійшов висновку, щодо наявності підстав для часткового задоволення вимог позивача щодо стягнення правничої допомоги у розмірі 3 000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved