Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

Головне управління пенсійного фонду України в Полтавській області звернулося до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування надмірно виплаченої пенсії. У обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області перебуває [PERSON] (пенсійна справа №1601015673), який проживає за адресою: [ADDRESS] та отримує пенсію по інвалідності згідне Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяки інших осіб». З 01.08.2019 по 31.08.2020 пенсія йому виплачувалася згідно виписки з акту огляду обласної транспортно-радіологічної медико-соціальної експертної комісії серії АВ №0070506 від 28.08.2019 про встановлення третьої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини на період з 01.08.2019 по 31.08.2020. Починаючи з 01.09.2020 по 31.01.2024 виплата пенсії по третій групі інвалідності внаслідок війни була продовжена на період карантину та дії військового стану у відповідності до підпункту 14-6.1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Згідно виписки з акту огляду спеціалізованої психіатричної МСЕК серії 12 ААГ №110501 від 26.12.2023, яка надійшла до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області 04.01.2024, гр. [PERSON] встановлено 2 групу інвалідност: внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби. У зв`язку проведенням перерахунку пенсії з 01.02.2024 на підставі нової довідки МСЕК (зміною групи інвалідності з 3-ї на 2-гу та зміною причини інвалідності) виникла переплата пенсії за період з 01.03.2023 по 31.12.2024 в сумі 3344,42 грн., яка була виявлена у грудні 2024. Листом Головного управління від 02.01.2025 №1600-0404-8/413 [PERSON] було повідомлено про дану переплату з проханням повернути дані кошти добровільно. На даний час сума переплати [PERSON] не внесена на рахунок Головного управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області. За вказаних обставин, позивач вважає, що відсутність надходжень цих коштів до позивача завдає шкоди державним інтересам у сфері соціального захисту населення та ускладнює процедуру виплати пенсій, у зв`язку з чим звертається до суду з даним позовом. На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь надмірно отримані кошти у розмірі 3344,42 грн. Ухвалою від 07 липня 2025 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи у його відсутності, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач не з`явився на розгляд справи, до суду подав заяву у якій вказав, що позов не визнає, просить відмовити у його задоволенні так як нарахування здійснював Пенсійний фонд, ним було надано всі відповідні довідки. Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, дослідивши надані письмові докази. Відповідно до ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до частини 8 статті 178\~Цивільного процесуального\~кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Статтями 12, 81\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. [PERSON] перебував на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області (пенсійна справа №1601015673) та отримував пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяки - інших осіб» (а.с. 4). З 01.08.2019 по 31.08.2020 пенсія йому виплачувалася згідно виписки з акту огляду обласної транспортно-радіологічної медико-соціальної експертної комісії серії АВ №0070506 від 28.08.2019 про встановлення третьої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини на період з 01.08.2019 по 31.08.2020. Починаючи з 01.09.2020 по 31.01.2024 виплата пенсії по третій групі інвалідності внаслідок війни була продовжена на період карантину та дії воєнного стану у відповідності до підпункту 14-6.1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Згідно виписки з акту огляду спеціалізованої психіатричної МСЕК серії 12 ААГ №110501 від 26.12.2023, яка надійшла до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області 04.01.2024, гр. [PERSON] встановлено 2 групу інвалідност: внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби. У зв`язку проведенням перерахунку пенсії з 01.02.2024 на підставі нової довідки МСЕК (зміною групи інвалідності з 3-ї на 2-гу та зміною причини інвалідності) (а.с. 6). Згідно з розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії від 13.12.2024, за пенсійною с правою № 1601015673 по пенсіонеру [PERSON] зазначено, що виникла переплата пенсії за період з 01.03.2023 по 31.12.2024 в сумі 3344,42 грн. (а.с. 7). Відповідно до Довідки МСЕК серія 12ААГ від 26.12.2024 [PERSON] був інвалідом ІІ групи 18.12.2023 по 01.01.2025, захворювання пов`язане з проходженням військової служби. 02.01.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області на адресу [PERSON] було направлено повідомлення про переплату по пенсії за період з 01.02.2024 року по 31.10.2024 року у сумі 3344,42 грн та надано строк для повернення вказаної суми (а.с. 14). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія є щомісячною виплатою в солідарній системі, що призначається у разі досягнення пенсійного віку чи встановлення інвалідності. За ст. 9\~цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду призначаються пенсії за віком, по інвалідності та у зв`язку з втратою годувальника. Пенсія по інвалідності виплачується на весь строк встановлення інвалідності (ст. 34 Закону) та залежить від групи й ступеня втрати працездатності, які визначаються органами МСЕК (ст. 31 Закону). У разі визнання особи здоровою після повторного огляду пенсія виплачується до кінця місяця, на який встановлено інвалідність (ст. 35 Закону). З 12 березня 2020 року в Україні запроваджено карантин (постанова КМУ № 211 від 11.03.2020), який неодноразово продовжувався, останнє до 30 червня 2023 року (постанова КМУ № 383 від 25.04.2023). Закон України№ 540-ІХвід 30.03.2020 (набрав чинності 02.04.2020) доповнив розділ XV «Прикінцеві положення»\~Закону «Прозагальнообов`язковедержавне\~пенсійнестрахування» п. 14-6, яким передбачено, що у разі пропуску строку повторного огляду МСЕК під час дії карантину виплата пенсії по інвалідності не зупиняється, а її розмір підлягає перерахунку після переогляду. З 24 лютого 2022 року в Україні діє воєнний стан (Указ Президента № 64/2022), який триває досі. Закон України№ 2682-IX від 18.10.2022 (набрав чинності 06.11.2022) доповнив розділ XV п. 14-6.1, згідно з яким виплата пенсій особам з інвалідністю або у зв`язку з втратою годувальника продовжується до припинення воєнного стану та ще протягом шести місяців після його завершення. Відповідно до ст. 50\~Закону «Про\~загальнообов`язкове державне\~пенсійне страхування» та ст. 103 Закону «Про пенсійне забезпечення», надміру виплачені пенсії можуть бути стягнуті лише у разі зловживань пенсіонера або подання ним недостовірних відомостей. Згідно зі ст. 1215 ЦК України, пенсійні виплати не підлягають поверненню, якщо їх проведено добровільно, без рахункової помилки та за відсутності недобросовісності з боку отримувача. Добросовісність набувача презюмується, а тому поверненню підлягають лише кошти, отримані внаслідок зловживань або помилкових розрахунків. Аналізуючи надані суду докази, позицію сторін та норми права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку що виплата пенсії відповідачу у спірний період (з 01.02.2024 по 31.10.2024) здійснювалася на законних підставах відповідно до законодавства, яке передбачало її незупинення під час воєнного стану. Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області не доведено, що переплата виникла з підстав вини відповідача. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно з ч. 1 ст.\~76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги й заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи й підлягають установленню при ухваленні судового рішення (чч.1, 2 ст. 77 ЦПК України). Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Зміст ст.\~89\~ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, законом саме на позивача покладено процесуальний обов`язок доведення наявності вказаних вище порушень зі сторони пенсіонера та його вини у надмірній виплаті пенсії. Проте, незважаючи на вказані вимоги ч. 1 ст. 81 ЦПК України, позивачем не подано жодного доказу на підтвердження вини відповідача у тому, що йому, ніби то, надміру виплачувалась пенсія та/чи існування зі сторони відповідача будь-яких зловживань, фактів подання недостовірної інформації чи неподання відповідної інформації. Як встановлено судом, недобросовісності з боку набувача пенсії позивачем не доведено, доказів на підтвердження такої не надано, зроблений перерахунок пенсії не пов`язаний з навмисними діями чи навмисною бездіяльністю відповідача. Перед судом не доведено обставин, відносно того, що позивач, в межах наявних у нього повноважень, не мав можливості здійснювати контроль за припиненням чи зміною обставин, що слугували підставою для призначення відповідачу пенсії. Пунктом 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20.10.2011 встановлено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічний висновок також міститься у справах «Пінкова проти Чеської Республіки», «Гаші проти Хорватії», «Трґо проти Хорватії». На переконання суду, питання контролю за обставинами, що слугують підставами для продовження виплати пенсії з боку позивача, не можуть усуватись та виправлятись, шляхом посилань, відносно невиконання обов`язків відповідачем. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, а позивачем при зверненні до суду з позов судовий збір не сплачено, то з позивача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 3028,00 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved