Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-09 00:00:00

ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах ВП «Черкаська ТЕЦ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг. В обґрунтування позову вказує, що Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» на підставі відповідної ліцензії забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м. Черкаси. Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку [ADDRESS] здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Квартира [ADDRESS] від`єднана від системи ЦО та теплопостачання. Плата нараховується, абонентське обслуговування (ТЕ) та місця загального користування (МЗК). Згідно Правил надання послуг з постачання теплової енергії, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 830, а саме п. 14 «Відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315 (Методика розподілу)». Пунктом 45 вищезазначених Правил передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, та вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором. За послугу гарячого водопостачання по даній квартирі оплата не нараховується. Типові договори приєднання на надання відповідних послуг згідно вищезазначених постанов КМУ № 830 та № 1182 опубліковані на офіційному веб-сайті позивача за посиланням https://khimvolokno.com.ua/dogovir-na-poslugu. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в Черкаській обласній газеті «Нова Доба» (випуск від 23.11.2017 № 47). Таким чином, з боржником укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом акцепту публічної оферти відповідно до ст. 642 ЦК України. Згідно інформації Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради відповідачі зареєстровані за вказаною адресою протягом всього спірного періоду. Відсутність письмового договору на надання житлово-комунальних послуг з відповідачами сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі. Відповідачі своєчасно з січня 2013 року не вносив плату за абонентське обслуговування (ТЕ), місця загального користування (МЗК), а також не здійснювали оплату внесків за встановлення, обслуговування та зміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води згідно ст. 17 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та згідно рішення Черкаського міськвиконкому № 1021 від 17.09.2019, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка на 01.11.2024 складає 14319,56 грн., що підтверджується листом-розрахунком по ОР № 10022042. Відповідачі, фактично споживаючи вищезазначені послуги, не надсилали позивачу жодних скарг чи претензій щодо наявності послуг, якості чи кількості їх надання. Це свідчить про те, що позивач надавав відповідачам житлово-комунальні послуги належним чином, а саме: якісно, своєчасно та у повному обсязі. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідачам нараховано 3% річних та інфляційну складову боргу. Тож, інфляційна складова боргу, яка підлягає до стягнення з відповідачів за період з 01.01.2013 по 01.02.2022 становить 2209,25 грн. та розмір 3% річних за вказаний період прострочення 605,95 грн. Таким чином, просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги: абонентського обслуговування (ТЕ), МЗК та внески у розмірі 14 319,56 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 2209,25 грн., три відсотки річних у розмірі 606,95 грн., а всього 17 135 грн. 79 коп.. А також стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Ухвалою суду від 26.05.2025 відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представником відповідачів адвокатом Дубинським Віктором Михайловичем 20.06.2025 до суду подано відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що, на його думку, позові потрібно відмовити з наступних підстав. По-перше, у позові є суперечливості. Так, на с. 45. зворотної сторони вказано, що спірна квартира [ADDRESS] від`єднана від системи ЦО та теплопостачання. Плата нараховується за абонентське обслуговування та місце загального користування…за послуги гарячого водопостачання плата за вказаною адресою не нараховується. У подальшому на с. 46 зворотної сторони позову позивач вказує протилежне, що вищевказана «Квартира не від`єднана мереж централізованого опалення...» і тому вважає позивач «відповідачі своєчасно та не в повному обсязі з січня 2013 року не вносили плату за отримані послуги: абонентського обслуговування (ТЕ), МЗК, а також не здійснювали оплату внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води згідно ст. 17 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та згідно рішення Черкаського міськвиконкому № 1021 від 17.09.2019 (Внески), внаслідок чого утворилась заборгованість, яка на 01.11.2024 року складає 14 319,56 грн., що підтверджується листом-розрахунком по ОР № 10022042.» В дійсності дані послуги відповідачі не повинні були сплачувати тому, що послугами позивача не користувалися, їхня квартира згідно з актом від 18.08.2008 була відключена від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВЦ. Факт від`єднання даної квартири від системи ЦО та теплопостачання відповідає технічним нормам, що підтверджується копією довідки начальника КП ВЖ РЕУ-1 наданої 01.11.2007 №124, погодженої з Черкаським ТЕЦ 05.12.2007, якою не має заперечень «проти влаштування у квартирі автономного опалення, при наявності проектної документації, погодженої з інженерними службами міста, а також з відводом продуктів згорання газу, згідно «Правил безпеки систем газопостачання України»»; копією витягу з протоколу № 31 засідання міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП від 13.11.2007; копією технічних умов Черкаського міського управління ГУ МНС України в Черкаській області від 10.12.2007 № 1105; копією робочого проекту влаштування індивідуальної системи опалення даної квартири від 03.04.2008; актом, про відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВЦ від 18.08.2008; копією акту відключення опалення наданого від 18.08.2008; копією робочого проекту влаштування в ній індивідуальної системи опалення; копією експертного висновку Державного пожежного нагляду відділу з питань наглядово - профілактичної діяльності Черкаського міського управління ГУ МНС України в Черкаській області від 15.09.2008 № 576, яким «Проведеною експертизою правильності і повноти виконання протипожежних вимог нормативно - правових актів у проектній документації на «Установка опалювального газового котла взамін газової колонки в квартирі [ADDRESS] , (стадія: робочий проект, замовлення: №1-02008, розроблений «ДНІПРОСЕРВІСПРОЕКТ»), порушень вимог пожежної безпеки не виявлено». Проведеною експертизою правильності протипожежних вимог нормативно - правової документації на «Установка газової колонки в квартирі і повноти виконання актів у проектній опалювального газового котла взамін №42 житлового будинку [ADDRESS] », (стадія: робочий проект, замовлення: №1-2008, розроблений «ДНІПРОСЕРВІСПРОЕКТ»), порушень вимог пожежної безпеки не виявлено»; копією акту приймання закінченого будівництвом об`єкту систем газопостачання і влаштування автономного опалення в окремих приміщеннях житлових будинків даної квартири. В акті указано про початок та про закінчення робіт в серпні 2008 року». Окрім того, з позивача у випадку відмови в позові потрібно стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. Зазначає, що строк для подачі відзиву на позовну заяву ним не пропущений, відповідач [PERSON] позовну заяву з додатками отримав 10.06.2025 і вже 19.06.2025 ним в інтересах відповідачів він поданий. Одночасно з відзивом на позовну заяву адвокатом Дубинським В.М. до суду подано заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, у якій вказує, що згідно розрахунку правничої допомоги вона надана у розмірі 5840,00 грн. Але ним від відповідача за надання правничої допомоги було отримано 5000,00 грн. Тож просить суд стягнути з позивача на користь відповідача за надання правничої допомоги у розмірі 5000,00 грн. Таким чином, у випадку відмови у позові витрати, понесені відповідачами у розмірі 5000,00 грн. стягнути з позивача на користь відповідачів. Представником позивача Гребенюк О.В. 03.07.2025 до суду подано клопотання щодо зменшення витрат на правничу допомогу представника відповідачів адвоката Дубинського В.М., у якому заперечують щодо заявлених вимог на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. у повному обсязі. Разом з тим, 03.07.2025 представником позивача Гребенюк О.В. до суду подано відповідь на відзив на позовну заяву вважає викладені у відзиві заперечення проти позову безпідставними, виходячи з наступного. Щодо від`єднання квартири від систем ЦО та теплопостачання, то квартира [ADDRESS] від`єднана від системи ЦО та теплопостачання. Плата нараховується за абонентське обслуговування (ТЕ) та місця загального користування (МЗК). Згідно Правил надання послуг з постачання теплової енергії, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 830, а саме п. 14 «Відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на | опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики 1 розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 № 315 ( Методика розподілу)». Пунктом 45 вищезазначених Правил передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, та вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором. Відповідно до статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. Крім того, до стягнення з відповідачів підлягає заборгованість по внескам за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води згідно ст. 17 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та згідно рішення Черкаського міськвиконкому № 1021 від 17.09.2019. Таким чином, вважає, що законні права та інтереси відповідачів порушено не було, а тому вимоги позивача, викладені у позовній заяві є цілком правомірними та підлягають до задоволення у повному обсязі. Крім того, представником позивача Давиденком В.Ю. до суд 10.09.2025 подано письмові пояснення, у яких наведено роз`яснення щодо суми боргу і підстав звернення до суду з позовом. Як свідчать матеріали справи позивач у позові зазначав про те, що квартира [ADDRESS] від`єднана від систем централізованого опалення та гарячого водопостачання. Плата нараховується за абонентське обслуговування та місця загального користування (МЗК). За адресою [ADDRESS] 05.09.2025 було здійснено виїзд інженерів-інспекторів, про що складено акт обстеження теплового господарства. Відповідно до складено акту в підвальному приміщенні 1 під`їзду теплового господарства встановлено прилад обліку теплової енергії, який розміщений на загальному вводі інженерних мереж, що свідчить про факт надання послуг теплопостачання за вказаною адресою, а також зафіксовано показник лічильника, тобто кількість спожитої теплової енергії вказаного будинку за минулий опалювальний період. Одночасно в акті відображено принцип функціонування внутрішньо будинкової системи опалення. У відповідності до акту система опалення будинку має принцип верхнього розподілу теплоносія. Подаючий трубопровід змонтований на горищі, зворотній в підвалі. З горища до підвалу прокладені стояки опалення. Прилади опалення сходових клітин мають окремі стояки. Всі трубопроводи в будинку належать до інженерної системи будинку. У 4 під`їзді вказаного будинку, де і знаходиться кв. 42 виявлено порушення: а саме: між 2-3 поверхами демонтовано прилад опалення. Стояк опалення сходових клітин не під`єднаний в підвальному приміщенні до зворотнього трубопроводу і має видимий розрив, що свідчить про порушення п. 11 «Правил користування тепловою енергією» затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 03.10.2007 року № 1198, відповідно до якої самовільне втручання в діючі системи теплопостачання і тепло споживання забороняється. Щодо меж відповідальності теплопостачальної організації звертає увагу, що відповідно до «Правил надання послуги з постачання теплової енергії» затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 21.08.2019 року № 830, а саме п. 6: Виконавець забезпечує постачання теплової енергії у відповідній кількості та якості, що забезпечує надання послуги встановленим нормативам: за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем - до межі внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку (будівлі) та інженерно- технічних систем приміщення споживача; за договором з колективним споживачем, колективним договором, індивідуальним договором, договором з власником (користувачем) будівлі - до межі зовнішніх інженерних мереж постачання послуги виконавця та внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку (будівлі). Це означає, що підприємство як виконавець послуги несе відповідальність за системи подачі теплової енергії ДО межі внутрішньо будинкової системи, а отже виявлені порушення в 4 під`їзді будинку це зона відповідальності надавача послуг по обслуговуванню внутрішньо будинкових мереж житлового будинку. Надавачем послуг по обслуговуванню вказаного будинку є ТОВ УК «Нова якість», яка і несе відповідальність за внутрішньо будинкові мережі опалення. Теплова організація відповідає до межі балансової належності (зазвичай це зовнішня стіна будинку, ввод теплових мереж), все, що далі (стояки, труби, батареї у місцях загального користування) - відповідальність співвласників і управителя/ОСББ. Слід також звернути увагу на ст. 382 Цивільного кодексу України, згідно якої усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Щодо правомірності нарахувань плати за опалення місць загального користування зазначає, що відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зокрема ст. 7 споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги не несе відповідальності за її ненадання, надання не в повному обсязі або невідповідної якості, якщо доведе, що в точці обліку такої послуги (в разі укладення індивідуального договору - на межі внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку та інженерно-технічних систем приміщення споживача) її якість відповідала вимогам, встановленим цим Законом, іншими актами законодавства і договором. Відповідно до акту складеного 05.09.2025 порушень інженерно-технічних систем не виявлено. Водночас підтверджено що встановлений лічильник знаходиться у справному стані та зафіксовані показання лічильника, що підтверджує споживання теплової енергії даного будинку. Додатково для суду надаємо копії документів: паспорт лічильника, акт прийняття вузла обліку теплової енергії та робочий проект встановлення вузла обліку. Відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг затвердженої наказом № 315 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України: місця загального користування (далі - МЗК) - загальнодоступні місця у будівлі/будинку (вестибюль, загальний коридор, сходова клітка, загальні кухні, спільні душові та санвузли, загальні пральні, передпокій квартири тощо), окрім допоміжних приміщень. За вказаною адресою до місць загального користування відноситься: сходові клітини 1-4 під`їздів, підвальні приміщення та всі приміщення на горищі вказаного будинку. Визначення та розподіл обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення здійснюється згідно з розділом IV цієї Методики. Розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, та власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано. Обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень. Для приміщень з індивідуальним опаленням та окремих приміщень з транзитними мережами опалення, окрім визначеної частки спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення, здійснюється розподіл теплової енергії, що надходить у ці приміщення від транзитних ділянок трубопроводів внутрішньобудинкових систем опалення та ГВП, що прокладені у цих приміщеннях. Отже, підсумовуючи, правомірність нарахування плати за опалення місць загального користування (МЗК) визначається насамперед положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг (наказ Мінрегіону № 315 від 22.11.2018) та Правил надання послуги з постачання теплової енергії (постанова КМУ № 830 від 21.08.2019). Відповідно до цих актів, загальний обсяг спожитої будинком теплової енергії розподіляється між усіма співвласниками пропорційно, у тому числі й за опалення МЗК, незалежно від того, чи мешканці конкретного під`їзду фактично відчували тепло. Місця загального користування та внутрішньобудинкові системи опалення є спільним майном співвласників багатоквартирного будинку (ст. 382 ЦК України, ст. 4 Закону «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»). Отже, витрати на їх утримання несуть усі власники квартир. Постачальник теплової енергії відповідає лише до межі будинку, а забезпечення справності стояків і труб у під`їзді є обов`язком управителя або ОСББ, яке діє від імені співвласників. Разом з тим, законодавство передбачає право споживачів на перерахунок у разі ненадання послуги чи її неналежної якості (ст. 26 Закону «Про житлово-комунальні послуги»). Для цього необхідно скласти акт-претензію із залученням представника управителя або свідків-сусідів. Лише наявність такого належно оформленого документа може стати підставою для зменшення плати або перерахувань. Таким чином позивач цілком правомірно звернувся з позовом до суду, а тому просить суд позовні вимоги задовольнити повністю. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 11.09.2025, задоволено клопотання представника відповідача адвоката Дубинського В.М. про приєднання довідки ТОВ «УК «Нова якість» Дільниця 7» від 06.08.2025 до матеріалів справи. Представник позивача Гребенюк О.В. у судовому засіданні 07.07.2025 зазначала, що рахування здійснюються за опалення МЗК, так як у позивача відсутня інформація що місця загального користування не опалюються. У подальшому, у судовому засіданні 23.07.2025 указувала, що вихід за адресою ними здійснено не було, однак з акту від 18.08.2025, наданого до відзиву на позовну заяву, вбачається, що МЗК опалюються, оскільки зазначено покази витрат МЗК, від централізованого опалення відключена лише квартира Крім того,зазначила, цьому будинку, які не відключені від централізованого опалення, а тому за рахунок цих квартир опалюється і МЗК. У судовому засіданні представник позивача Давиденко В.Ю. підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив задовольнити, враховуючи наявні у матеріалах справи докази та доводи, викладені у позовній заяві та письмових пояснення від 10.09.2025. Додатково зауважив, що послуги позивачем за спірною адресою надаються належної якості, послуги відповідачі отримували, у даному випадку послуги надавались до 05.09.2025, тобто до виїзду працівників ТЕЦ для здійснення перевірки за указаною адресою та складання акту від 05.09.2025. Дійсно було встановлено, що у 4 під`їзді указаного будинку є видимий розрив стояка, але заглушки там немає. Якщо на думку відповідачів послуга теплопостачання не надавалась, то у такому разі потрібно було звертатись до позивача з відповідною заявою, однак звернень до ТЕЦ про те , що 4 під`їзд не опалюється не надходило. Розрахунки оплати МЗК здійснюється згідно Методики нарахувань, затвердженої наказом № 315 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України. Крім того, позивач перевіряє постачання тепла лише до будинкового лічильника, у його послуги не входить обов`язок перевіряти під`їзди. Підтвердив, що для індивідуального опалення труби у квартирі ізолюються. Крім того, зазначив, що квартири отримують тепло від під`їзду, але за послуги з теплопостачання оплата квартири не нараховується, а лише МЗК, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та законними. Відповідач [PERSON] , його представник та інших відповідачів адвокат Дубинський В.М. у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та заперечували щодо їх задоволення у повному обсязі, посилаючись на відзив на позовну заяву. Наголосили, що у під`їзді № 4 , де розташована квартира [ADDRESS] , у місцях загального користування немає діючого трубопроводу теплопостачання та мається розрив на стояку. Відповідачі не користуються послугами наданими позивачем, у квартирі у них встановлено індивідуальне опалення і труби, які ідуть через квартиру ізольовані. Відповідач [PERSON] вказав, що платіжки за послуги ТЕЦ надходять на їхню адресу щомісячно, проте по них вони не здійснюють оплату так як послуги позивача їм не надаються. Таким чином вважають вимоги позивача безпідставними та незаконними та просять відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Крім того, у судовому засіданні 07.07.2025 відповідач [PERSON] повідомляв, що що у 2011 році йому було встановлено індивідуальне опалення і на підставі акту про відключення від централізованого опалення він не оплачує послуги з надання опалення, оскільки труби холодні. До того ж, коли він купив квартиру та почав проживати у ній у цьому будинку, то під`їзд вже не опалювався. Він знав, що немає батареї, дзвонив та звертався до позивача з цього приводу, але доказів таких звернень надати не може. При цьому зазначив, що договору щодо опалення МЗК з позивачем не укладали. Таким чином, оскільки у під`їзді немає тепла, а квартира від`єднана від централізованого постачання та у ній встановлено автономне опалення відповідач вважає, що не повинен сплачувати позивачу за МЗК. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового засідання, про причини своєї неявки суд не повідомили. Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши письмові докази встановив такі обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Основні засади організаційних, господарських відносин між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною, особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (яка діяла на час виникнення правовідносин, але втратила чинність на час розгляду справи по суті). Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. (п. 2 ч. 1 ст. 5 цього ЗУ). Споживачем житлово-комунальних послуг являється фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. У судовому засіданні встановлено, що ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ», на підставі ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.11.2012 № 374 (переоформлено рішенням від 29.12.2016 №2444) та рішень Черкаської міської ради № 520 від 24.05.2000, № 1480 від 31.10.2007, забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м. Черкаси. Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцем послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація, а послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води. Згідно з наведеним вище, ПрАТ «Черкаське хімволокно», як суб`єкта господарювання з постачання теплової енергії, законодавством визначено виконавцем послуг з централізованого постачання гарячої води. Крім того, відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами. встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що виконавець комунальної послуги не несе відповідальності за її ненадання, надання не в повному обсязі або невідповідної якості, якщо доведе, що в точці обліку такої послуги (в разі укладення індивідуального договору - на межі внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку та інженерно-технічних систем приміщення споживача) її якість відповідала вимогам, встановленим цим Законом, іншими актами законодавства і договором. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено відомостями з департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради від 28.05.2025 та 29.05.2025. Квартира [ADDRESS] від`єднана від системи ЦО та теплопостачання. Плата нараховується, абонентське обслуговування (ТЕ) та місця загального користування (МЗК). Витрати на опалення МЗК мають нести усі мешканці багатоквартирного будинку, як ті у кого відсутні індивідуальні прилади обліку, так і ті, у кого встановлений квартирний засіб обліку теплової енергії. Згідно Правил надання послуг з постачання теплової енергії, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 830, а саме п. 14 «Відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315 (Методика розподілу)». Пунктом 45 вищезазначених Правил передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, та вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором. За послугу гарячого водопостачання по даній квартирі оплата не нараховується. Згідно з розрахунком Черкаської ТЕЦ, заборгованість відповідачів по о/р [NUMBER] , відкритому за вказаною адресою, за абонентське обслуговування теплової енергії (ТЕ) та місця загального користування (МЗК), по внескам за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води згідно ст. 17 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та згідно рішення Черкаського міськвиконкому № 1021 від 17.09.2019 станом 01.11.2024 становить у розмірі 14319,56 грн. Разом з тим, відповідно до копії акту огляду теплового господарства від 05.09.2025, вбачається, що при обстеженні теплового господарства житлового будинку (ж/б) виявлено: у підвальному приміщенні 1 під`їзду теплового господарства встановлено прилад обліку теплової енергії,який розміщений на загальному вводі інженерних мереж, що свідчить про факт надання послуг теплопостачання за вказаною адресою, а також зафіксовано показник лічильника, тобто кількість спожитої теплової енергії вказаного будинку станом на 05.09.2025-2297,07 Гкал. Також в акті вказано принцип функціонування внутрішньо будинкової системи опалення. У відповідності до акту система опалення будинку має принцип верхнього розподілу теплоносія. Подаючий трубопровід змонтований на горищі, зворотній в підвалі. З горища до підвалу прокладені стояки опалення. Прилади опалення сходових клітин мають окремі стояки. Всі трубопроводи в будинку належать до інженерної системи будинку. В 4 під`їзді вказаного будинку, де і знаходиться кв. 42 , виявлено порушення, а саме: між 2-3 поверхами демонтовано прилад опалення. Стояк опалення сходових клітин не під`єднаний в підвальному приміщенні до зворотнього трубопроводу і має видимий розрив, що свідчить про порушення п. 11 «Правил користування тепловою енергією» затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 03.10.2007 року № 1198, відповідно до якої самовільне втручання в діючі системи теплопостачання і тепло споживання забороняється. Втручання в систему опалення шляхом обмеження циркуляції теплоносія призводить до розбалансування температурного режиму загально будинкової системи опалення. Надавачем послуг по обслуговуванню вказаного будинку є ТОВ «УК «Нова якість», обов`язки по функціонуванню системи опалення ж/б перебувають в зоні відповідальності цієї обслуговуючої організації. Згідно довідки ТОВ «Управлінська компанія «Нова якість» Дільниця 7» від 06.08.2025 № 354/7 повідомлено, що у 4 під`їзді житлового будинку по [ADDRESS] , в місцях загального користування має місце недіючий трубопровід теплопостачання з моменту будинку на управління ТОВ «Управлінська компанія «Нова якість» Дільниця 7» (Договір № 140 від 20.05.2019 року). Трубопровід відглушений від загально будинкової системи теплопостачання, шляхом встановлення глушки у підвальному приміщенні та демонтажу приладів опалення з видимим розривом на кліткових сходинах. Разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь - які звернення відповідачі до позивача, щодо надходження розрахункових листів про оплату за послуги теплопостачання, відсутності опалення у місцях загального користування, холодних труб /відсутності опалення у під`їзді за спірний період. До того ж, як вбачається з копії робочого проекту влаштування індивідуальної системи опалення у квартирі [ADDRESS] від 03.04.2008, доданого адвокатом відповідачів [PERSON] до відзиву від 20.06.2025, з-поміж іншого зазначено, що плата за опалення місць загального користування та теплову віддачу ізольованих або неізольованих стояків квартири [ADDRESS] , розраховується відповідно до чинних тарифів на теплову енергію для наданої категорії споживачів ВП «Черкаська ТЕЦ`ВАТ «Черкаське хімволокно». Так, згідно Правил надання послуг з постачання теплової енергії, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 830, а саме п. 14 «Відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на | опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики 1 розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 № 315 ( Методика розподілу)». Отже, вбачається, що лише під час судового розгляду справи згідно акту від 05.09.2025 було встановлено той факт, що у 4 під`їзді стояк опалення сходових клітин не під`єднаний у підвальному приміщенні до зворотнього трубопроводу і має видимий розрив. З огляду на викладене, встановити з якого часу утворився цей розрив та перестали надаватись послуги неможливо. Крім того, слід зауважити, що заборгованість відповідачів за абонентське обслуговування (ТЕ), МЗК та внески, яку просить стягнути позивач на свою користь згідно наданого розрахунку виникла за період з 01.01.2013 по 01.11.2024 року (жовтень 2024 року включно), тобто до встановлених актом від 05.09.2025 обставин. Водночас до обов`язків позивача належить надання послуг з теплопостачання до будинку в цілому, згідно акту від 05.09.2025 встановлений лічильник у будинку [ADDRESS] знаходиться у справному стані та зафіксовані показання лічильника, що підтверджує споживання теплової енергії даного будинку. За вказаною адресою до місць загального користування відноситься: сходові клітини 1-4 під`їздів, підвальні приміщення та всі приміщення на горищі вказаного будинку. Визначення та розподіл обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення здійснюється згідно з розділом IV Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг затвердженої наказом № 315 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України. Розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, та власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано. Обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень. Для приміщень з індивідуальним опаленням та окремих приміщень з транзитними мережами опалення, окрім визначеної частки спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення, здійснюється розподіл теплової енергії, що надходить у ці приміщення від транзитних ділянок трубопроводів внутрішньобудинкових систем опалення та ГВП, що прокладені у цих приміщеннях. Статтями 7, 8 вказаного вище Закону визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача - є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. За змістом ст.ст. 67-68, 162 ЖК України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Крім того, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Частиною 1 статті 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 цього ж Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений у п. 5 ч. 2 ст. 7 «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Разом з тим пунктом 45 вищезазначених Правил передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, та вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором. Типові договори приєднання на надання відповідних послуг згідно вищезазначених постанов КМУ № 830 та № 1182 опубліковані на офіційному веб-сайті позивача за посиланням https://khimvolokno.com.ua/dogovir-na-poslugu. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги. До того ж, проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в Черкаській обласній газеті «Нова Доба» (випуск від 23.11.2017 № 47). Таким чином, з боржником укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом акцепту публічної оферти відповідно до ст. 642 ЦК України. Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги надавачу таких послуг. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг у письмовій формі сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Таким чином, з моменту надання позивачем споживачам послуг з централізованого опалення (МЗК), відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст. ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Слід зауважити, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» визначено, що в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні», до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги, однак вказана постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 через агресію російської федерації проти України введено воєнний стан, який в подальшому було продовжено. Позивачем надано розрахунок інфляційних втрат за розрахунковий період заборгованості до 01.02 2022 року у розмірі 2209,25 грн. та 3 % річних за вказаний період у розмірі 606,95 грн., у зв`язку із простроченням відповідачами оплати за абонентське обслуговування та місця загального користування. При цьому, відповідачами, окрім незгоди з нарахуваннями позивача в цілому, не було подано до суду свого контрозрахунку. За таких обставин, оцінивши докази надані позивачем та представником відповідачів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Черкаської ТЕЦ підлягають до задоволення у повному обсязі, до стягнення з відповідачів підлягає заборгованість за послуги: абонентського обслуговування (ТЕ), МЗК та внески у розмірі 14 319,56 грн., а також інфляційна складова боргу у розмірі 2209,25 грн., три відсотки річних у розмірі 606,95 грн., що разом складає 17 135 грн. 79 коп. Крім того, статтею 141 ЦПК України та Законом України «Про судовий збір» визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 3028,00 грн. у рівних частках по 757,00 грн. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved