Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-15 00:00:00

Позивач ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулося до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 102686317 від 12.08.2021 року у сумі 41 515,00 гривень; заборгованість за кредитним договором № 5162539 від 27.08.2021 року в сумі 85 260,00 гривень, та судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 25 000,00 гривень. Щодо договору № 102686317 Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.08.2021 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» було укладено договір №102686317, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу у власність грошові кошти. 30 листопада 2021 року було укладено договір факторинг №30-11-65 відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №102686317. 10 січня 2023 року було укладено договір факторингу №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило а ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №102686317. 18 лютого 2025 року було укладено договір факторингу №18-02/25 відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило а ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №102686317. У порушення умов договору відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за кредитним договором №102686317 від 12.08.2021 року у сумі 41 515,00 гривень. Щодо кредитного договору № 5162539 27 серпня 2021 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» було укладено кредитний договір №5162539, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу у власність грошові кошти. 29 листопада 2021 року було укладено договір факторингу №29-11-102 відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №5162539. 10 березня 2023 року було укладено договір факторингу №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило а ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №5162539. 18 лютого 2025 року було укладено договір факторингу №18-02/25 відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило а ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №5162539. У порушення умов договору відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за кредитним договором №5162539 від 27.08.2021 року у сумі 85 260,00 гривень. З урахуванням наведеного, позивач просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою від 25 липня 2025 року відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 16 жовтня 2025 року справу розглянуто по суті та ухвалено рішення. В судове засідання представник позивача не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, у прохальній частині позовної заяви зазначив про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, у зв`язку з чим, суд, зі згоди позивача, вважає провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Не скористався правом надання відзиву на позовну заяву. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір. Судом встановлено, що 12.08.2021 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» було укладено договір №102686317, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу у власність грошові кошти. 30 листопада 2021 року було укладено договір факторинг №30-11-65 відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №102686317. 10 січня 2023 року було укладено договір факторингу №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило а ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №102686317. 18 лютого 2025 року було укладено договір факторингу №18-02/25 відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило а ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №102686317. У порушення умов договору відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за кредитним договором №102686317 від 12.08.2021 року у сумі 41 515,00 гривень. Згідно ч. 1 ст. 514, ч. 1 ст. 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не направило відповідачеві повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості за договором позики, відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 514, ч. 1 ст. 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не направило відповідачеві повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості за договором позики, відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України. Однак, відповідач не виконав свого обов`язку не повернув надані грошові кошти в строки, передбачені договором позики. 25 серпня 2024 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено кредитний договір №8221413, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу у власність грошові кошти. У свою чергу, позичальник зобов`язався повернути позику, сплатити проценти за користування грошовими коштами, інші платежі, визначені даним договором. 27 серпня 2021 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» було укладено кредитний договір №5162539, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу у власність грошові кошти. 29 листопада 2021 року було укладено договір факторингу №29-11-102 відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №5162539. 10 березня 2023 року було укладено договір факторингу №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило а ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №5162539. 18 лютого 2025 року було укладено договір факторингу №18-02/25 відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило а ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №5162539. У порушення умов договору відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за кредитним договором №5162539 від 27.08.2021 року у сумі 85 260,00 гривень. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 1 та частиною 2 статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1082 ЦК України божник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або Фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від Фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст. ст.76-81 ЦПК України на спростування даних обставин як на підтвердження своїх заперечень проти позову. Враховуючи неналежне виконання умов договору та не повернення грошових коштів, суд приходить до висновку, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитними договорами та договорами позики. З огляду на викладене вище, позов підлягає задоволенню. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved