Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-13 00:00:00

25.07.2025 року до суду звернулася Голова правління ОСББ «Александровський узвіз» Гребенченко Н.М. з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг за утримання будинку та прибудинкової території. В позові посилалися на те, що рішенням загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] від 19.06.2016 року створено ОСББ «Александровський узвіз», яке зареєстровано у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб 01.07.2016 року. Згідно акту прийому-передачі від 31.12.2016 року будинок передано з балансу КП «Наше місто» в управління ОСББ «Александровський узвіз». Власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які зареєстровані у квартирі (свідоцтво про право власності № [NUMBER] від 03.03.2010 року видане Ленінською районною адміністрацією Запорізької міської ради), особовий рахунок № [NUMBER] відкритий на ім`я [PERSON] , що підтверджується Довідкою про нарахування та оплату внесків на утримання будинку і прибудинкової території від 20.06.2025 року за період з 01.08.2021 року по 30.06.2025 року. Згідно рішення загальних зборів ОСББ «Александровський узвіз» (протокол №13 від 03.06.2021 року) встановлено внесок на утримання будинку і прибудинкової території в розмірі 6 грн. за 1 кв.м. загальної площі з 01.06.2021 року. За період з 01.08.2021 року по 30.06.2025 року відповідачі зовсім не сплачували за нараховані їм внески на утримання будинку та прибудинкової території, у зв`язку із чим у них утворилася заборгованість у розмірі 21708,40 грн., яка несплачена до даного часу, що підтверджується Довідкою про нарахування та оплату внесків на утримання будинку та прибудинкової території від 20.06.2025 року за період з 01.08.2021 року по 30.06.2025 року. В 2019 році вже була позовна заява від ОСББ до відповідачів про стягнення заборгованості (справа № 334/8482/19), рішенням суду від 02.07.2020 року заявлені вимоги були задоволені в повному обсязі. Останні суми заборгованості відповідачами були виплачені в сумі 2929,53 грн. в 2021 році та в 2023 році 803,40 грн. через виконавчу службу. Головою правління ОСББ неодноразово пред`являлися відповідачам претензії щодо сплати заборгованості, проте в добровільному порядку вони відмовляються сплатити борг, або зовсім не відчиняють двері. На телефонні дзвінки не відповідають. Прохали стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ОСББ «Александровський узвіз» заборгованість по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 21708,40 грн. в солідарному порядку та судові витрати в солідарному порядку у розмірі 302,80 грн. 28.07.2025 року до суду звернулася Голова правління ОСББ «Александровський узвіз» Гребенченко Н.М. з уточненою позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг за утримання будинку та прибудинкової території, в якій прохали стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на судовий збір у розмірі 3028 грн. 05.08.2025 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. 14.10.2025 року в судове засідання представник позивача не з`явився, 04.09.2025 року надали заяву про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримали та прохали задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи. 14.10.2025 року відповідачі в судове засідання не з`явилися повторно, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не подали. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України якщо відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Тому суд на підставі ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. 14.12.2016 року зареєстровано ОСББ«Александровський узвіз», про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №1001031070001040615 та присвоєно ідентифікаційний код 40616970, основним видом діяльності є «81.10 Комплексне обслуговування об`єктів». ОСББ «Александровський узвіз» створено співвласниками квартир багатоквартирного будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією Протоколу №1 Установчих зборів ОСББ від 19.06.2016 року. Згідно акту приймання-передачі від 31.12.2016 року на підставі рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 19.12.2016 року №794/2 багатоквартирний будинок\~ [ADDRESS] передано з балансу КП «Наше місто» в управління ОСББ «Александровський узвіз». Відповідно Витягу з протоколу №13 зборів ОСББ «Александровський узвіз», проведених 03.06.2021 року, затверджено кошторис витрат утримання будинку, згідно якого з 01.06.2021 року внески співвласників на управління будинком складають 6 грн. за 1 кв.м. загальної площі приміщення. Відповідно протоколу №11 зборів правління ОСББ «Александровський узвіз», проведених 30.11.2021 року, головою правління ОСББ обрано Гребенченко Н.М. Встановлені розміри тарифів є діючими, правомірними та не скасованими. Відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] , виданого 03.03.2010 року Ленінською районною адміністрацією Запорізької міської ради, належить на праві власності квартира [ADDRESS] . Позивачем у позові зазначено відповідача [PERSON] , [INFO] , однак згідно відповіді Департаменту адміністративних послуг ЗМР від 30.07.2025 року за адресою: [ADDRESS] з 09.10.1981 року зареєстрована [PERSON] , [INFO] , таким чином суд вважає, що позивачем допущено описку щодо по батькові цього відповідача. Відповідач [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю №1608520 з Єдиного державного демографічного реєстру від 28.07.2025 року. Відповідач [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] , зареєстрований з 22.04.2003 року за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю №1608506 з Єдиного державного демографічного реєстру від 28.07.2025 року. Особовий рахунок № [NUMBER] відкритий на ім`я [PERSON] , заборгованість зі сплати внесків на управління будинком за період з 01.08.2021 року по 30.06.2025 року складає у розмірі 21708,40 грн., що підтверджується Довідкою від 20.06.2025 року. 08.02.2022 року відповідач [PERSON] отримала претензію ОСББ «Александровський узвіз» щодо сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території станом на 01.02.2022 року в сумі 7488,40 грн. 03.03.2023 року та 15.02.2024 року ОСББ «Александровський узвіз» залишено [PERSON] претензії щодо сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території (двері не відчинила, на дзвінки не відповідає). Відповідачі порушили свої зобов`язання та не сплачували внески на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, станом на час розгляду справи судом заборгованість не сплатили. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: Відповідно ч.1,2\~ст.11\~ЦК України\~цивільні права\~та обов`язки\~виникають із\~дій осіб,\~що передбачені\~актами цивільного\~законодавства,\~а також\~дій осіб,\~що не\~передбачені цими\~актами,\~але за\~аналогією породжують\~цивільні права\~та обов`язки.\~Цивільні права\~та обов`язки\~можуть виникати\~безпосередньо з\~актів цивільного\~законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Відповідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1,4 ст.4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Згідно ст.6 вказаного Закону державна реєстрація об`єднання проводиться у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб. Об`єднання вважається утвореним з дня його державної реєстрації. Згідно ч.6 ст.13 вказаного Закону у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Згідно ст.15 вказаного Закону співвласник зобов`язаний, зокрема: своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно ст.16 вказаного Закону об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів. Згідно ст.17 вказаного Закону для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема: вимагати від\~співвласників своєчасної\~та у\~повному обсязі\~сплати всіх\~встановлених цим\~Законом та\~статутом об`єднання\~внесків і\~платежів,\~у тому\~числі відрахувань\~до резервного\~та ремонтного\~фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. Відповідно ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ч.1 ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст.541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно ч.1\~ст.543\~ЦК України\~у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що до суду звернувся позивач ОСББ «Александровський узвіз» з позовом до відповідачів, як співвласників квартири [ADDRESS] , з вимогою про стягнення на його користь заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.08.2021 року по 30.06.2025 року у розмірі 21708,40 грн., з підстав того, що останні не виконують свого обов`язку щодо своєчасної сплати внесків. Суд доходить висновку, що відповідачі як співвласники квартири [ADDRESS] , в якому створено ОСББ «Александровський узвіз», в порушення вимог Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», не сплачували своєчасно і в повному обсязі належні внески на утримання будинку та прибудинкової території, в результаті чого по особовому рахунку № [NUMBER] обліковується борг за період з 01.08.2021 року по 30.06.2025 року у розмірі 21708,40 грн., який підлягає стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача. Крім того, відповідно ч.1,8 ст.178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідачі відзив на позов не подали, а тому суд вирішив справу за наявними матеріалами. Відповідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В свою чергу, однією з засад судочинства, регламентованих п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В Постановах Верховного Суду від 08.08.2019 року у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 року у справі №235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Згідно ч.1 ст.76, ч.1 ст.77 та ст.80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За приписами частин 1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В силу вимог ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно підходу, зазначеного в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26.06.2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Верховний Суд неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17, від 31.03.2021 у справі №923/875/19). Таким чином, суд вважає, що наявні матеріали справи свідчать про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом задоволено вимоги позивача в повному обсязі, то з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору в сумі 3028 грн.

Outcome: approved