Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

У позовній заяві позивач [PERSON] ( [PERSON] ) просить ухвалити рішення, яким визначити порядок його участі у вихованні малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у такий спосіб: - встановити йому спілкування з дочкою в тому разі, якщо батьками не погоджено разом тимчасовий виїзд дитини за межі місця проживання, наступні періоди: перший та третій тиждень кожного місяця з 09 години 30 хвилин суботи до 19 години 30 хвилин наступного дня неділі, протягом яких дитина має право перебувати за місцем перебування батька на території України, а також половину терміну під час перебування дитини на шкільних канікулах, якщо батьками не погоджено тимчасовий виїзд за межі її місця проживання, протягом якого дитина також має перебувати за місцем перебування батька; - зобов`язати відповідача не чинити йому перешкод у спілкуванні з дитиною, в тому числі зобов`язати відповідача не перешкоджати його спілкуванню з дочкою засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку; - зобов`язати відповідача узгоджувати із ним виїзд дочки, а також його тривалість та місце призначення за межі України не пізніше ніж за місяць до запланованої дати виїзду, а за межі місця її проживання ( [ADDRESS] ) не пізніше ніж за десять днів до дати виїзду на адресу його проживання ( [ADDRESS] ). Заявлені вимоги позивач обґрунтував тим, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем не перебував та спільно не проживали. Після народження дочка [PERSON] проживала і на даний час проживає разом з позивачем в селі Хворстів Любомльського району Волинської області. Він з 2009 року по цей час постійно проживає і працює в м.Варшава Республіки Польща. Спочатку відносини з відповідачем були цивілізованими, вона не забороняла йому зустрічатися з дочкою за місцем її проживання, проте з 2019 року відносини між ними погіршились. Відповідач почала проявляти до нього неприязнь через відмову зареєструвати із нею шлюб та повідомила, що разом з дочкою поїде на постійне місце проживання до Німеччини, де мешкала із громадянином цієї держави [PERSON] . 27 вересня 2019 року відповідач без його дозволу вивезла дочку до Німеччина. На території цієї держави ним була ініційована судова процедура, внаслідок якої було підтверджено незаконність перевезення дитини та відповідача зобов`язано повернутися разом з дочкою в Україну і в подальшому до завершення судового провадження в`їжджати з дитиною до Німеччини лише за його письмовою згодою. Після цього відповідач відмовилась надавати йому можливість спілкуватися з дитиною, що потягнуло за собою судові спори з обох сторін. В кінці 2020 року їх відносини налагодились, а судові спори за їх заявами були залишені без розгляду. За письмовою згодою відповідача дитина спочатку на протязі тижня, а потім місяця, проживала разом з ним у Польщі. Після повномасштабного вторгнення 24.02.2022 росії в Україну відповідач надала згоду на постійне проживання дочки разом з ним у Польщі. Дочка у м.Варшава відвідувала школу, отримувала стипендію, успішно навчалась, а відповідач приїздила її відвідувати, а 17.07.2023 викрала дочку з території Польщі. Після цього відповідач на його дзвінки не відповідає і не дає можливості бачитися з дочкою та приймати участь у її вихованні, чим порушує як права дитини, так і його права як батька. Неодноразові спроби вирішити дане питання мирним шляхом були безуспішними. Відповідач [PERSON] через свого представника подала відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, зазначила, що під час перебування дочки у позивача в Польщі останній про дитину належним чином не дбав і не опікувався, дитина була самотньою, плакала, сумувала за домою, просила забрати її від батька. При цьому, відповідач чинив на дитину психологічний тиск, нав`язуючи дитині негативну думку про матір. На даний час дитина проживає з матір`ю, яка повністю її утримує та належним чином про неї дбає, між ними існує тісний емоційний зв`язок. При згадці про батька дитина боїться, що він знову її викраде і не поверне до матері. Відповідач боїться за свою та дочки безпеку, оскільки позивач намагається викрасти дитину та без її відома вивезти у невідомому напрямку. З цією метою він публікує у себе на сторінці соцмережі Фейсбук пропозицію про сплату коштів за надання допомоги забрати дитину у матері, розповсюджує про відповідача неправдиву негативну інформацію, тим самим здійснює на неї психологічний тиск та намагається принизити. 09.02.2024 позивач намагався викрасти дочку з дитсадка, однак цьому йому завадили співробітники даного закладу, при цьому такими своїми насильницькими діями він дуже налякав дитину. 13.03.2024 вдруге увірвався до дитсадка, однак дитини у цей час там не було. Позивач такими своїми діями наніс дитині психологічну травму, вона стала тривожною, боїться, що її забере батько. Психологом надано рекомендацію про обмеження (відсутності) контакту дитини з батьком до досягнення нею повноліття. Дитина боїться батька, не бажає з ним спілкуватись, у неї виникають душевні хвилювання, коли вона про нього згадує або чує його ім`я. За викладених обставин вважає, що для забезпечення найкращих інтересів дитини слід обмежити спілкування доньки з батьком та задовольнити виключно вимогу про їх спілкування засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку кожну суботу місяця з 12 до 13 години для того, щоб у дитини не виникало страху перед батьком, що він може забрати її від матері. В судовому засіданні 14.10.2025 позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали з наведених у позові підстав та просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, свої права та інтереси доручила представляти адвокату Полуніній К.А. Представник відповідача в судовому засіданні 14.10.2025 висловила аналогічну позицію, що викладена у відзиві на позовну заяву. Представник третьої особи виконавчого комітету Вишнівської сільської ради підтримала висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. У шлюбі сторони не перебували, [INFO] у них народилась дочка [PERSON] . Позивач [PERSON] ( [PERSON] ) є громадянином Республіки Франція, проживає в Республіці Польща за адресою: [ADDRESS] . Малолітня [PERSON] Селена народилася в місті Ковель (Україна), від народження є громадянкою України, а також має громадянство Республіки Франції, проживає разом з матір`ю в [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Вишнівської сільської ради від 29 серпня 2023 року № 9/6 затверджено висновок про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] . Орган опіки та піклування дійшов висновку, що проживання малолітньої [PERSON] з матір`ю відповідає інтересам дитини. Зі змісту повідомлення директора Хворостівського закладу дошкільної освіти від 15.03.2024 №6, адресованого завідувачу сектору «Служба у справах дітей» Вишнівської сільської ради, слідує, що 09 лютого 2024 року [PERSON] увірвався в дитячий садок, де на той момент діти перебували на тихій годині, і силоміць намагався викрасти малолітню Луїзу, схопивши її з ліжечка, спробував покинути дитячий заклад, відштовхуючи усіх на своєму шляху, проте співробітники вчасно зреагували і встигли закрити усі двері. Лєру Гілдас нецензурно лаявся в адресу співробітників дитсадка, простягав до них руки, тому змушені були зателефонувати до матері дитини та на лінію поліції «102». В ході розмови з`ясували, що [PERSON] хоче забрати дитину до [PERSON] у м.Варшава. По прибуттю матері дитини [PERSON] вдалося його вговорити відпустити дитину, проте після цього він наніс [PERSON] удар в область голови та дізнавшись про прибуття поліції відразу покинув заклад. Після цих подій у [PERSON] змінився емоційний стан, вона стала дуже тривожною, на кожний незрозумілий шорох вона підривається і оглядається, а коли у дитячий садок приходять люди, намагається на деякий час заховатись, щоб побачити на власні очі хто прийшов. У спілкуванні дитина, зі страхом в очах, каже, що боїться, що по неї прийде і забере [PERSON] (так вона називає свого біологічного батька). Та обставина,\~що позивач\~у соціальній\~мережі на\~своїй сторінці\~опублікував пропозицію\~про сплату\~коштів за\~надання допомоги\~забрати дочку [PERSON] у матері, доводиться доданим представником відповідача скріншотом цієї публікації. На підставі звернення [PERSON] психологом [PERSON] щодо малолітньої [PERSON] було проведено ряд діагностичних методик та психологічних консультацій з метою встановлення психоемоційного стану та індивідуально-психологічних особливостей, що відображено у листі КНП «Любомльське територіальне медичне об`єднання» Любомльської міської ради» від 04.03.2025 № 195. За результатами\~спостереження та\~обстеження малолітньої [PERSON] психологом виявлено ряд особливостей переживання дівчинкою сімейної ситуації: 1). Причиною занепокоєння дитини є сімейні відносини, що її біологічний батько може її забрати від мами. 2). Мама дуже близька і значуща людина, дівчинка багато в чому копіює поведінку матері. 3). Дитина хоче дистанціюватись від батька. Психологом надано рекомендації про те, що контакт дитини з батьком є вкрай небажаним та наносить шкоду її розвитку, вихованню та правильному будуванню життєвих цінностей. Дитині потрібно забезпечити розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі; створити найкращі умови для морального, духовного та фізичного розвитку; сприяти забезпеченню її благополучного життя та щасливого дитинства. Рекомендовано забезпечити обмеження (відсутність) контакту дитини з батьком до досягненню нею повноліття, що дасть можливість дитині нормально розвиватись до стабільного дорослого стану, коли вона зможе приймати рішення самостійно та бути невразливою при можливому контакті з батьком, при самостійному прийнятті рішення щодо спілкування з ним. На даний час [PERSON] навчається у Любомльському ліцеї № 1, що підтверджується довідкою зазначеного навчального закладу від 18.04.2025 № 54. Відповідно до характеристики з місця навчання [PERSON] зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, працелюбна, уважна учениця. Мама дитини постійно відвідує навчальний заклад, цікавиться успіхами у навчанні доньки, бере активну участь у житті класу, постійно спілкується з класним керівником. Рішенням виконавчого комітету Вишнівської сільської ради від 29.01.2025 №1/8 затверджено висновок органу опіки та піклування Вишнівської сільської ради про визначення способу участі батька у спілкуванні з малолітньою дитиною [PERSON] . Відповідно до висновку орган опіки та піклування вважає доцільним: - дозволити необмежене спілкування дитини з батьком засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування; - надати батькам право змінювати порядок участі [PERSON] у вихованні доньки за домовленістю між ними та враховуючи бажання малолітньої дитини з метою забезпечення всебічного розвитку та сімейного виховання; - у разі виникнення непорозумінь та спорів між батьками у питаннях участі у вихованні, проведення зустрічей батька з дитиною, а також невиконання даних рекомендацій, один із батьків має право звернутися із позовом до суду для вирішення спірних питань. Окрім цього, орган опіки та піклування у висновку зазначив, що для забезпечення найкращих інтересів малолітньої дитини доцільно спонукати батьків до укладення мирової угоди щодо предмету спору. Статтею 51 Конституції України, частинами другою та третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно зі статтею 141 СК України, яка кореспондується із частиною третьою статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Згідно з положеннями частини першої та другої статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. У рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Отже, визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю переважають інтереси батьків. Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. За обставинами цієї справи позивач [PERSON] ( [PERSON] ) проживає окремо від дочки [PERSON] , тому у відповідності до вищенаведених законодавчих приписів зобов`язаний брати участь у вихованні дочки і має право на особисте спілкування з нею, а відповідач [PERSON] не має права перешкоджати позивачу спілкуватися із дочкою та брати участь у її вихованні. Відповідач не заперечує проти спілкування позивача із донькою, однак таке спілкування вважає можливим лише засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку кожної суботи місяця з 12 до 13 години. Водночас заперечує особисті безпосередні побачення позивача з дочкою, що пояснює запобіганням виникнення у дитини страху можливого відібрання її батьком від матері. Орган опіки та піклування у наданому висновку вважав можливим встановити порядок участі позивача у спілкуванні та вихованні дитини у спосіб надання дозволу на необмежене спілкування дитини з батьком різними засобами комунікації, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування. Проте, на думку суду, така позиція позивача та органу опіки та піклування не в повній мірі відповідає не лише правам та інтересам позивача, але й самої дитини. У статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, батьки якої проживають у різних державах, має право на регулярні особисті стосунки і прямі контакти з обома батьками. Дитина та її батьки для возз`єднання сім`ї мають право на вільний в`їзд в Україну та виїзд з України у порядку, встановленому законом. Згідно із ч.2 ст.16 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, інші члени сім`ї та родичі, зокрема ті, які проживають у різних державах, не повинні перешкоджати одне одному реалізувати право дитини на контакт з ними, зобов`язані гарантувати повернення дитини до місця її постійного проживання після реалізації нею права на контакт, не допускати неправомірної зміни її місця проживання. Отже, держава гарантує дитині право на підтримання з батьком, який проживає від неї окремо, регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Підстав вважати,\~що безпосередні\~прямі контакти\~позивача [PERSON] ( [PERSON] )\~з малолітньою\~дочкою будуть перешкоджати її нормальному вихованню суд по справі не вбачає. Разом з цим, суд зважує на конкретні фактичні обставини цієї справи, взаємовідносини сторін та психоемоційний стан дитини. Зі змісту висновку органу опіки та піклування встановлено, що під час бесіди малолітня [PERSON] висловилася проти зустрічей та спілкування з біологічним батьком, тому що боїться розлучитись з матір`ю, як це було вже одного разу. 15 січня 2022 року дитина поїхала до батька у м.Варшаву і мала б повернутися 15.02.2022 відповідно до нотаріально посвідченої заяви про надання матір`ю дитини дозволу на тимчасовий виїзд, однак [PERSON] не виконав свою обіцянку і вчасно не повернув дитину до України. Зазначене в сукупності з описаним вище інцидентом 09 лютого 2024 року у Хворостівському закладі дошкільної освіти та рекомендаціями психолога, на переконання суду, на даний час не дає підстав для встановлення позивачу побачень та спілкування з дитиною без присутності матері та надання йому дозволу забирати дитину до місця свого проживання в Республіці Польща або до місця тимчасового перебування в Україні, у тому числі в період шкільних канікул дитини, оскільки такий спосіб може зашкодити здоров`ю дитини та її психоемоційному стану. На думку\~суду,\~у ситуації\~взаємовідносин сторін\~та їх\~дитини,\~прихильності дитини\~до кожного\~із батьків,\~її малолітній\~вік (повних\~сім років)\~та тісний\~емоційний зв`язок\~з матір`ю,\~в той\~же час\~страх бути\~розлученою з\~матір`ю з\~огляду на\~спогади проживання\~з батьком\~в Республіці\~Польща,\~а також\~існування між\~батьком і\~дитиною певного\~мовного бар`єру,\~вбачається доцільним\~і таким,\~що буде\~відповідати найкращим\~інтересам дитини,\~встановити систематичні\~побачення і\~спілкування батька\~з дитиною,\~однак проводити\~їх у\~присутності матері за її місцем проживання або в іншому узгодженому з матір`ю місці. Ураховуючи заявлені позовні вимоги, а також відвідування дитиною школи, проведення побачень позивача з дочкою слід визначити у вихідні дні - перший та третій тиждень кожного місяця у суботу та неділю з 10:00 год до 19:00 год. Крім цього, позивачу слід встановити необмежене спілкування з дочкою засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку у зручний для дитини час, що не передбачає безпосереднього фізичного спілкування. Така систематичність побачень та спілкування надасть дитині та батькові налагодити психоемоційний зв`язок, посилить прихильність дочки до батька, дозволить вивчити більш досконало французьку мову на достатньому для спілкування рівні. Визначена судом у такий спосіб участь позивача у спілкуванні та вихованні дочки забезпечить подальше поступове їх зближення, налагодження тісного контакту, адаптації дитини до постійної присутності батька в її житті, вбереже дитину від психологічної травми, підготовить її до того, щоб проводити з батьком якомога більше часу з обов`язковим врахуванням її розумних побажань щодо спільного проведення часу та відпочинку і в подальшому уже без присутності матері. У зв`язку із цим, заявлений позивачем у позові спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною суд вважає передчасним. Визначений судом цим рішенням спосіб участі батька у вихованні дочки та спілкуванні з нею на даний час у повній мірі відповідатиме інтересам дитини, забезпечить справедливу рівновагу між інтересами дитини та батьків. Стосовно вимоги про зобов`язання відповідача узгоджувати з позивачем виїзд дочки за межі України та за межі місця її проживання, то зазначена вимога по своїй суті не є способом участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, тому задоволенню не підлягає. Крім цього, суд вважає необхідним зазначити, що у більшості випадків потреба втручання держави шляхом вирішення судами спорів між батьками щодо їх участі у вихованні дітей обумовлена поведінкою самих батьків та їх небажанням винайти порозуміння між собою в позасудовому порядку в найкращих інтересах своїх дітей. Правосуддя у справах про піклування про дитину завжди супроводжується гостро-емоційними і мінливими стосунками між батьками, життєвими обставинами кожної сторони, які є досить мінливими та непростими, а тому остаточність судового рішення у цій категорії справ є завжди тимчасовою і часто нетривалою. Правосуддя не в змозі регулювати та встановлювати сталі людські стосунки. Враховуючи зазначене, суд звертає увагу позивача на те, що він не позбавлений можливості в подальшому вирішити питання як за домовленістю з відповідачем, так і в судовому порядку щодо зміни способу його участі у вихованні дитини з урахуванням її віку, стану здоров`я, укріпленням психоемоційного зв`язку та формуванням довірливих стосунків між ним і дитиною. Таким чином, враховуючи визначений судом спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитино, заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України, судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: partial