Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

30.06.2025 представник позивача Тараненко А.І. (уповноважений представляти інтереси позивача на підставі ордеру від 04.12.2025 (а.с. 56) звернувся через підсистему «Електронний суд» до суду із вказаним позовом мотивуючи його тим, що 26.04.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 899648767. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надало відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору в розмірі 23 800,00 грн. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу №28/1118-01, строк дії якого закінчується 28.11.2019. Додатковими угодами продовжено строк дії/виконання договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 до 31.12.2024. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги 236 від 27.06.2023 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього) ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до Відповідача за кредитним договором №899648767 від 26.04.2023. 27.05.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу №27/0524-01. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 27.05.2024 до Договору факторингу №27/0524-01 від 27.05.2024 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 118 855,96 грн. 14.03.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу №140325-У, на підставі якого до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №899648767 від 26.04.2023 на загальну суму 118 855,96 грн. Оскільки відповідач не виконав умови кредитного договору, то позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №899648767 від 26.04.2023 у сумі 118 855,96 грн. Також просять стягнути з відповідача судові витрати а саме: судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. 17.07.2025 представником відповідача адвокатом Обласовим С.А. через підсистему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву, яким представник відповідача вважає позов безпідставним, оскільки, як на його думку, позивач не довів факту набуття права грошової вимоги за кредитним договором № 899648767 від 26.04.2023 року. Представник наголосив, що первісний кредитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» - уклав договір факторингу з ТОВ «Таліон Плюс» ще 28.11.2018 року, тобто до моменту виникнення самого кредитного зобов`язання, тому жодне право вимоги не могло бути передане. Також звернув увагу, що позивач не надав доказів оплати за договорами про відступлення права вимоги, а надані реєстри не підтверджують фактичного переходу прав. У зв`язку з цим представник просив суд відмовити у задоволенні позову повністю та не розкривати банківську таємницю (витребувати докази), оскільки вимоги позивача, за його позицією, є недоведеними (а.с. 75-78). 05.08.2025 керівником ТОВ «Юніт Капітал» Хлопковою М.С. (а.с. 97) подано додаткові пояснення у справі якими представник позивача подав відповідь на відзив, та заперечив проти доводів відповідача щодо відсутності належних доказів переходу права вимоги, зазначивши, що усі договори факторингу укладені належним чином між правосуб`єктними сторонами, а право вимоги за кредитним договором № 899648767 від 26.04.2023 року дійсно перейшло до ТОВ «Юніт Капітал». У відповіді позивач обґрунтував чинність договорів відступлення права вимоги, наявність підтвердження їх оплати та додав відповідні документи. Також просив суд врахувати наведені доводи, визнати заперечення відповідача безпідставними та задовольнити позов у повному обсязі (а.с. 89-96). Представником позивача Тараненком А.І. при подачі позову до суду, додано клопотання у якому останній просить розглянути справу у відсутність представника позивача, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 7 зв.). Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Обласов С.А. у засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили, клопотань про розгляд справи у їх відсутність не подали, хоча про місце дату та час судового засідання були повідомленні заздалегідь та належним чином (а.с. 84, 85, 88, 108). Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України та п. 1 ч.3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розгляд справи провести у відсутність відповідача та його представника. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши заяву сторони позивача, письмові позиції сторін та матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, встановлено, що відповідно до заявки на отримання грошових коштів в кредит від 26.04.2023 (а.с. 19) сформованої ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» вбачається, що [PERSON] , надав всю інформацію стосовно себе (адреса реєстрації, адреса проживання, дату і місце народження, паспортні дані), а також номер банківського рахунку. 26.04.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] дійсно було укладено договір кредитної лінії №899648767(а.с. 10 зв. -15). Відповідно до копії платіжного доручення від 26.04.2023, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало [PERSON] 23 800,00 грн. на картковий рахунок, призначення платежу: переказ коштів згідно договору № 899648767 від 026.04.2023, [PERSON] , для зарахування на платіжну картку, без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer (а.с. 26). Встановлено, що договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора MNV4J8P9, тобто підтверджено укладання між сторонами спірного правочину (а.с. 20). Судом встановлено, що первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. З інформації АТ КБ Приватбанк, яка була надана на виконання ухвали суду, зазначається номер карти, яка імітована на ім`я відповідача, а також зазначається що 26.04.2023 на вказану карту здійснено переказ коштів на суму 23800,00 грн (а.с. 114-115). Також із матеріалів справи встановлено, що 28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 899648767 від 26.04.2023 (а.с.31-33) наступним чином. Так, між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено ряд додаткових угод до зазначеного Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до змісту яких сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору факторингу до 31.12.2024 включно» (а.с. 34-39). Відповідно до Реєстру прав вимоги № 236 від 27.06.2023 від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги на підставі договору факторингу№ 28/1118-01 від 28.11.2018 за Кредитним договором № 899648767 від 26.04.2023 до відповідача [PERSON] (а.с. 40 зв.). В подальшому, 27.05.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 27/0524-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №899648767 від 26.04.2023(а.с. 41-43). Згодом відповідно до договору факторингу № 140325-у від 14.03.2025 (а.с. 45-47) та реєстру боржників (а.с. 48) до позивача ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 899648767 від 26.04.2023 до відповідача [PERSON] . Згідно із розрахунком заборгованості відповідач [PERSON] станом на 27.05.2025 має заборгованість в розмірі 23800,00 грн. - заборгованість по кредиту; 95055,96 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом (а.с. 51). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 цього Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договорів позики, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно приписів ст.ст. 514 та 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вивчивши надані сторонами матеріали суд дійшов висновку, що доводи представника відповідача, викладені у відзиві, про відсутність належних доказів переходу права вимоги до ТОВ «Юніт Капітал», є необґрунтованими. Хоча спочатку 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу (а.с. 31), а договір кредитної лінії що є предметом розгляду укледено 26.04.2023 (а.с. 10 зв.), подальшими додатковими угодами цей договір продовжувався до 31.12.2024. Водночас доводи відповідача та його представника, викладені у відзиві, про відсутність належних доказів переходу права вимоги до ТОВ «Юніт Капітал», є необґрунтованими. Спірні обставини спростовуються додатками до позовної заяви та відповіді на відзив, зокрема: укладеними та дійсними договорами факторингу, документами, що підтверджують послідовність переходу права вимоги, а також доказами отримання відповідачем грошових коштів за кредитним договором. При цьому ні відповідач, ні його представник не заперечили проти факту отримання таких коштів, що підтверджує існування зобов`язання перед первісним кредитором. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підтверджуються належними доказами і підлягають до задоволення. Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію представника позивача, заперечення з боку відповідача, враховуючи обгрунтованість переходу прав вимоги, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 1ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано: договір надання правничої допомоги (а.с. 53), протокол погодження вартості послуг (а.с. 53 зв.) додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги (а.с. 54), акт прийому-передачі наданих послуг (а.с. 55), довіреність (а.с. 56), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 55 зв.). Таким чином понесення позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. підтверджено належними доказами. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід покласти на відповідача.

Outcome: approved