Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-16 00:00:00

24 червня 2025 року через систему «Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулось до Підволочиського районного суду Тернопільської області з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитними договорами з [PERSON] у загальному розмірі 161122,83 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, на неналежне виконанням відповідачем умов наступних кредитних договорів: -за Договором про споживчий кредит №103102845 від 16 серпня 2021 року укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] за твердженням позивача, у зв`язку з невиконання відповідачем зобов`язань за вказаним договором за осатанім рахується заборгованість у загальному розмірі 77079,44грн, з яких : 10800,00грн - заборгованість по тілу кредиту, 66279,44 грн - заборгованість за нарахованим процентам на дату відступлення права вимоги; -за Договором про споживний кредит №4431092 від 19.08.2021 укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , за твердженням позивача обліковується заборгованість у загальному розмірі 68720,66грн, з яких : 8550,00грн - заборгованість по тілу кредиту, 59270,66грн - заборгованість за нарахованим процентам на дату відступлення права вимоги; 900,00грн - заборгованість по комісіям; -за Договором позики №75121263 від 25 серпня 2021 року укладеним між ТОВ «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] , за твердженням позивача обліковується заборгованість у загальному розмірі 15322,73рн, з яких : 5000,00грн - заборгованість по тілу кредиту, 10231,23грн - заборгованість за нарахованим процентам на дату відступлення права вимоги; 80,00грн- інфляційні збитки ; 11,50грн- 3% річних. Поряд з цим вказує, що між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договори факторингу № 17/12-2021-62 від 17 грудня 2021 року та Договір факторингу №15/12-2021-22 від 15 грудня 2021 року, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і по згаданих договорах, укладених з відповідачем. В свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення прав вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року та договору відступлення прав вимоги № 10-03/2023/1 від 10 березня 2023 року , в тому числі за кредитними договорами № 103102845 та №44311092, укладеними з [PERSON] . Крім того зазначає, що ТОВ «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» укладено договори факторингу №27/01/2022 від 27 січня 2022 року, у відповідності до умов якого ТОВ «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і по кредитному договору №75121263, укладеному з відповідачем. В свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення прав вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року, в тому числі за кредитним договором № №75121263, укладеним з [PERSON] . Так як взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість в загальному розмірі 161122,83грн, яку представник позивача просить стягнути з останнього. Крім того позивач просить стягнути з відповідача 2422,40 грн - понесених витрат зі сплати судового збору та 25000,00грн. витрат правову допомогу. Ухвалою від 02 липня 2025 року відкрито провадження у даній справі, розгляд справи визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності представника позивача, який в поданій до суду заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідачі своїм правом подання відзиву не скористалися, в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, судові повістки надсилались за адресою місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку (пункт 2 частини сьомої статті 128 ЦПК України). До суду повернулось поштове повідомлення з відміткою про отримання поштового відправлення адресантом. Згідно ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого представник позивача у своїй заяві не заперечує. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку. Щодо вимоги позивача за Договором споживчого кредиту №103102845 від 16.08.2021 судом встановлено наступне. 15 серпня 2021 року [PERSON] на сайті miloan.ua створила та заповнила анкету-заяву на кредит №103102845, в якій зазначила свої особисті дані: прізвище, ім`я, по батькові, ідентифікаційний номер, рік народження, номер мобільного телефона, паспортні дані, домашню адресу, освіту та щомісячний дохід. Надала також згоду, зокрема, щодо правил кредитування. Анкета-заява на кредит №103102845 також містить інформацію про процес оформлення та розгляду заяви № 103102845. В подальшому, 16 серпня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 103102845. Договір підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором Згідно п.1.1 Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим Договором, на строк, визначений п.1.3 Договору, надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п.1.2 Договору (далі - кредит), а Позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п.1.4 Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені Договором. Відповідно до п.1.2 Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 12000,00гривень. Кредит надається строком на 30 днів з 16 серпня 2021 року. За умовами п.1.4 Договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 15.09.2021. Сторонами договору погоджено умовами п. 1.5 Договору, що загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 36.00 грн. в грошовому виразі та 4.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 12036.00 гривень. Проценти за користування кредитом: 36,00гри., які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього Договору. За умовами п.2.1 Кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок. Додатком №1 до Договору є Графік платежів за Договором про споживчий кредит №103102845 від 16.08.2021. Додатком №2 до Договору є Паспорт споживчого кредиту №103102845. Матеріали справи містять Анкету-заяву на кредит №103102845від Позичальника [PERSON] , дата створення якої зазначена 05.08.2021, за умовами якої погоджені умови кредитування на суму 12000,00 грн, строк кредиту: 30 днів з 06.10.2021, процентна ставка 0,01% за кожен день користування. На підтвердження підписання відповідачем договору про споживчий кредит №103102845 від 16.08.2021до матеріалів позовної заяви додано довідку про ідентифікацію, згідно з якою [PERSON] акцепт договору здійснив шляхом підписання аналогом електронного цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора «R37781» 16.08.2021, який відправлено на номер телефону [NUMBER] . Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов зазначеного Договору ТОВ «Мілоан» перерахувало грошові кошти у розмірі 12000,00 грн . [PERSON] про що свідчить додана до матеріалів позовної заяви довідка ГО АТ КБ «Приватбанк» № 6785/19-09 від 19.09.2024, за змістом якої через систему платежів LIqPayST [PERSON] 16 серпня 2021 року на номер картки 4149-43хх-хххх-хх13 було перераховано кошти у розмірі 12000,00 за Договором №103102845. Таким чином, ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надало [PERSON] кредит в розмірі 12000,00 грн. В свою чергу, в порушення умов кредитного договору відповідачка свої зобов`язання не виконала, у встановлений строк кошти не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на дату подання позову становить 77079,44грн. Водночас [PERSON] не надано виписки з особового рахунку за картковим рахунком [NUMBER] хх-хххх-хх13на спростування обставин отримання 16.08.2021 кредиту в сумі 12000,00грн. Судом враховано, що відповідача обізнана про наявність судового спору у даній справі, поряд з цим [PERSON] не надано будь-яких доказів, які б спростували твердження позивача, як і не надано контррозрахунку на проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором. У матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем обов`язку за укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] договором №103102845 від 16.08.2021 з повернення кредиту в сумі 12000,00 грн. До матеріалів позовної заяви позивачем надано розрахунок заборгованості [PERSON] за Договором про споживчий кредит №103102845 від 16.08.2021 року станом на 07.06.2023, згідно якого заборгованість відповідача складає: 77079,44 грн, з яких 10800,00грн - заборгованість по тілу кредиту, 66279,44 грн - заборгованість за нарахованим процентам на дату відступлення права вимоги. Щодо вимоги позивача за Договором споживчого кредиту №4431092 від 19.08.2021 судом встановлено наступне Також, 19 серпня 2021 року [PERSON] на сайті miloan.ua створила та заповнила анкету-заяву на кредит №4431092, в якій зазначила свої особисті дані: прізвище, ім`я, по батькові, ідентифікаційний номер, рік народження, номер мобільного телефона, паспортні дані, домашню адресу, освіту та щомісячний дохід. Надала також згоду, зокрема, щодо правил кредитування. Анкета-заява на кредит №4431092 також містить інформацію про процес оформлення та розгляду заяви № 44331092 від 19.08.2021. В подальшому, 19 серпня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит №4431092. Договір підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Сторонами договору погоджено : суму (загальний розмір) кредиту 9000,00гривень. Кредит надається строком на 30 днів з 19 серпня 2021 року. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 18.09.2021. Загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 4275,00 грн. в грошовому виразі та 11,215.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 13275,00 гривень. Комісія за надання кредиту, одноразово - 900,00грн. Проценти за користування кредитом: 3375,00грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього Договору. Строк дії договору складає період з моменту його укладання і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. За умовами п.2.1 Кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок. Додатком №1 до Договору є Графік платежів за Договором про споживчий кредит №4431092 від 19.08.2021. Додатком №2 до Договору є Паспорт споживчого кредиту №4431092. Матеріали справи містять Анкету-заяву на кредит №4431092 Позичальника [PERSON] , дата створення якої зазначена 19.08.2021, за умовами якої погоджені умови кредитування на суму 9000,00 грн, строк кредиту: 30 днів, комісія 10%, процентна ставка 1.25% за кожен день користування. На підтвердження підписання відповідачем договору про споживчий кредит №4431092 від 19.08.2021до матеріалів позовної заяви додано довідку про ідентифікацію, згідно з якою [PERSON] акцепт договору здійснив шляхом підписання аналогом електронного цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора «V42081» 19.08.2021, який відправлено на номер телефону [NUMBER] . Матеріали справи підтверджено, що на виконання умов зазначеного Договору ТОВ «Мілоан» перерахувало кошти у розмірі 9000 грн [PERSON] .. Про що свідчить додана до матеріалів позовної заяви квитанція LIQPAY №1738970184 від 19.08.2021 про електронний переказ коштів з призначенням платежу - кошти згідно договору 4431092, платник назва: ТОВ «Мілоан», отримувач картка/рахунок : [NUMBER] . Таким чином, ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надало [PERSON] кредит в розмірі 9000,00 грн. В свою чергу, в порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання не виконав, у встановлений строк кошти не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на дату подання позову становить 68720,66грн. Водночас [PERSON] не надано виписки з особового рахунку за картковим рахунком [NUMBER] на спростування обставин отримання 19.08.2021 кредиту в сумі 9000 грн. У матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем обов`язку за укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] договором №4431092 від 19.08.2021 з повернення кредиту в сумі 9000,00 грн. До матеріалів позовної заяви позивачем надано розрахунок заборгованості [PERSON] за Договором про споживчий кредит №4431092 від 19.08.2021 станом на 07.06.2025, згідно якого заборгованість відповідача складає: 8550,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 59270,66грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 900,00грн- заборгованість за комісією. Судом враховано, що відповідачка обізнана про наявність судового спору у даній справі, поряд з цим [PERSON] не надано будь-яких доказів, які б спростували твердження позивача, як і не надано контррозрахунку на проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором. Крім того, матеріали справи свідчать, що 17 грудня 2021 року між ТОВ «Мілоан» (далі - Клієнт) та ТОВ «Вердикт Капітал» (далі - Фактор) було укладено Договір факторингу № 17/12-2021-62 та 15 грудня 2021 року було укладено Договір факторингу № 15/12-2021-22 , за умовами вказаних договорів Клієнт відступив Фактору право грошової вимоги у тому числі і за договором №103102845 від 16.08.2021 та за договором №44331192 До матеріалі справи додано копії : акту приймання- передавання Реєстру боржників в електронному вигляді до Договором факторингу № 17/12-2021 від 17.12.2021, платіжного доручення №313550009 від 20.12.2021, реєстру боржників до Договору факторингу № 17/12-2021 від 17.12.2021, акту приймання- передавання Реєстру боржників в електронному вигляді до Договором факторингу № 15/12-2021-22 від 15.12.2021, платіжного доручення №31355001 1 від 20.12.2021, реєстру боржників до Договору факторингу № 15/12-2021-22 від 15.12.2021. В подальшому, 10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» (далі - Первісний кредитор) та ТОВ «Коллект Центр» (далі - Новий кредитор) укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01 (далі Договір № 10-01/2023/01). Відповідно до п. 2.1 Договору № 10-03/2023/01, за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. За змістом п.5.4 Договору № 10-03/2023/01, до Нового кредитора переходять права Первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема Новий кредитор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів та/чи процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором позики за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань відповідно до законодавства та умов договорів позики. Як вбачається з Витягу з Реєстру боржників, який є Додатком №3 до Договору № 10-03/2023/1 від 10.03.2023 , ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за Договором про споживчий кредит №103102845 від 16.08.2021 у загальному розмірі 77079,44 грн з яких: 10800,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 10800,00грн заборгованість за процентами, а також за Договором про споживчий кредит №4431092 від 19.08.2021 у загальному розмірі 68720,66 грн з яких: 8550,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 59270,66грн заборгованість за процентами, 900,00грн - заборгованість по комісії . З урахуванням наведеного, встановивши факт укладення між позивачем та первісним кредитором ТОВ «Мілоан» договору Договір про споживчий кредит № 103102845 від 16.08.2021 та договору Договір про споживчий кредит № 4431092 від 19.08.2021 , факт отримання відповідачем коштів за вказаним договором та їх неповернення у відповідності до умов вказаного договору у строки, визначені сторонами, та факт переходу права вимоги за цим договором до позивача ТОВ «Коллект Центр», - суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «Коллект Центр» за Договором про споживчий кредит №103102845 від 16.08.2021 - 10800,00грн заборгованість по тілу кредиту, за Договором про споживчий кредит №4431092 від 19.08.2021 - 8550,00грн заборгованість по тілу кредиту та 900,00грн заборгованості по комісії. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованість за нарахованим процентам на дату відступлення права вимоги за Договором про споживчий кредит №103102845 від 16 серпня 2021 року у розмірі 66279,44 грн та за Договором про споживний кредит №4431092 від 19.08.2021 у розмірі 59270,66 грн суд дійшов наступних висновків. Позивачем до матеріалів справи додано розрахунок заборгованості [PERSON] зокрема щодо нарахованих відсотків за Договором про споживчий кредит №103102845 від 16.08.2021 року станом на 10.03.2023, згідно якого заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги ( на 10.03.2023) становить - 66279,44 грн. Згідно розрахунку ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за нарахованими відсотками відповідно до Договору про споживний кредит №4431092 від 19.08.2021 на дату відступлення права вимоги ( на 10.01.2023) становить - 59270,66грн. Водночас, суд вважає, що розмір процентів, які просить стягнути позивач не є співмірним тілу кредиту, суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації за користування коштами. У постанові ВС від 12.02.2025 у справі № 679/1103/23 зазначено, що принципи справедливості, добросовісності та розумності передбачають, зокрема, обов`язок особи враховувати потреби інших осіб у цивільному обороті, проявляти розумну дбайливість і добросовісно вести переговори (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/719/19 (пункт 6.20)). Отже, сторони повинні сумлінно та добросовісно співпрацювати з метою належного виконання укладеного договору. Кредитор у зобов`язанні має створити умови для виконання боржником свого обов`язку, для чого вчиняє не тільки дії, визначені договором, актами цивільного законодавства, але й ті, які випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту (частина перша статті 613 ЦК України). Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. У пункті 14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року в справі № 638/13683/15-ц (провадження № 14-680цс19) зроблено висновок, що у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (частина друга статті 627 ЦК України у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», який набрав чинності 16 жовтня 2011 року). Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України у вказаній редакції). Споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункт 23 частини першої зазначеної статті у відповідній редакції). 10 червня 2017 року набрав чинності Закону України «Про споживче кредитування», який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні. Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування» (стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній з 10 червня 2017 року). Отже, регулювання правовідносин банку зі споживачем щодо кредитування для споживчих потреб до 10 червня 2017 року відбувалося з урахуванням приписів Закону України «Про захист прав споживачів». З 10 червня 2017 року на ці відносини поширюється Закон України «Про споживче кредитування», а у частині, що йому не суперечить, - також Закон України «Про захист прав споживачів». Визначаючи зміст правовідносин, які виникли між сторонами кредитного договору, суди повинні встановити: на які потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення боржником особистих економічних та побутових потреб. Установивши, що кредитування здійснювалось на споживчі потреби, суд повинен застосувати до встановлених правовідносин законодавство щодо захисту прав споживачів (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 6-223цс16). Під час стягнення заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, а не іншими умовами, які дають змогу кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму компенсації, оскільки така непропорційно велика сума компенсації не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Отже, вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищеними, не відповідає передбаченим у частині третій статті 509, частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Позивач як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи із порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги чинного законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно. Необхідно зазначити, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту. Вказане узгоджується із положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 09 квітня 1985 року № 39/248 «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», в якій зазначено, що, визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Пунктами 1, 2 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року № 39/248, Хартією захисту споживачів, схваленою Резолюцією Консультативної ради Європи від 17 травня 1973 року № 543, Директивою 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 11 травня 2005 року (пункти 9, 13, 14 преамбули), Директивою 2008/48/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 23 квітня 2008 року про кредитні угоди для споживачів передбачається, що надання товарів чи послуг, зокрема у фінансовій галузі, не має здійснюватися за допомогою прямого чи опосередкованого обману споживача, а відповідні права споживачів регламентуються як на до контрактній стадії, так і на стадії виконання кредитної угоди. Директива 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради Європи від 11 травня 2005 року розділяє комерційну діяльність, що вводить в оману на дію і бездіяльність та застосовується до правовідносин до і після укладення угоди, фінансові послуги через їх складність та властиві їм серйозні ризики потребують встановлення детальних вимог, включаючи позитивні зобов`язання торговця. Оманливі види торговельної практики утримують споживача від поміркованого і таким чином, ефективного вибору. Межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг). У Рішенні від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013 Конституційний Суд України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема, щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками - фізичними особами. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Також у цій постанові зазначено, що з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що,

Outcome: partial