Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

короткий зміст позовних вимог. 17.07.2025 до суду звернувся позивач [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] , у якій просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, земельні ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , яка на час смерті проживала по [ADDRESS] . За життя спадкодавець [PERSON] зробила заповітне розпорядження, яким заповіла на ім`я позивача та його брата [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось. На момент смерті спадкодавця позивач з спадкодавцем [PERSON] постійно проживали разом, а відтак він вважається таким, що прийняв спадщину відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України. При зверненні до нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та земельні ділянки у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно. Оскільки позивач позбавлений можливості у звичайний спосіб реалізувати свої спадкові права, а тому змушений звертатись до суду і просити захистити його невизнане право у заявлений спосіб. Рух справи, позиція суду. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2025 справу передано на розгляд судді Гуцолу М.П. (а.с. 25). З 17.07.2025 по 23.07.2025 суддя Гуцол М.П. перебував у нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню №143/612/24. 23.07.2025 з метою визначення підсудності суддею здійснено запит до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради про реєстрацію місця проживання відповідача [PERSON] (а.с.27). 07.08.2025 судом отримана відповідь, відповідно до якої за відомостями Реєстру територіальної громади міста Києва [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 31). Суддя Гуцол М.П. з 04.08.2025 по 27.08.2025 включно перебував у основній щорічній відпустці відповідно до наказу №55-в від 23.07.2025 (а.с. 30). Ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 29.08.2025 відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 25.09.2025, витребувано з Погребищенської державної нотаріальної контори інформацію зі Спадкового реєстру про наявність спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 34). 09.09.2025 з Погребищенської державної нотаріальної контори надійшла інформація, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заводилась, будь-яка інформація щодо наявності чи відсутності спадкоємців відсутня (а.с. 39-40). 25.09.2025 розгляд справи відкладено за заявою позивача (а.с. 41). 14.10.2025 через канцелярію суду позивачем подано довідку виконавчого комітету Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області №1-38 від 13.10.2025, з якої слідує, що [PERSON] до дня своєї смерті [INFO] проживала за адресою: [ADDRESS] разом із своїм сином [PERSON] (а.с. 48). Позивач у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити (а.с. 21). Відповідач в судове засідання не з`явився також, через канцелярію суду подав заяву розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав (а.с. 38). У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Згідно зі ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку. Встановлені судом обставини справи. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16.08.2023, актовий запис №611, [PERSON] померла [INFO] (а.с. 7). Згідно з заповітом від 26.02.2007, що посвідчений секретарем Адамівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області Семенюк Л.К. та зареєстрованим у реєстрі за №15 [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно позивачу [PERSON] та його брату [PERSON] (а.с. 8-9). Відповідно до виписки із погосподарської книги Адамівського старостинського округу Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області, виданої 25.04.2025 за №1-17 [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20). Відповідно до державних актів на право власності на земельну ділянку власником земельної ділянки, площею 0,2500 га, кадастровий номер 0523480300:08:002:0013, цільове призначення якої є: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельної ділянки, площею 0,1100 га, кадастровий номер 0523480300:08:002:0014, цільове призначення якої є: для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 15-16). Відповідно до довідки №1-38, виданої 13.10.2025 виконавчим комітетом Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області, [PERSON] до дня своєї смерті [INFO] проживала за адресою: [ADDRESS] разом із своїм сином [PERSON] (а.с. 48). Із відповіді Погребищенської державної нотаріальної контори №487/01-16 від 03.09.2025 слідує, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] спадкова справа не заводилась, будь-яка інформація щодо наявності чи відсутності спадкоємців відсутня (а.с. 39-40). З інформаційного листа №325/01-16, що виданий 25.06.2025 завідувачем Погребищенської державної нотаріальної контори О.В.Швецем вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу відмовлено через відсутність правоустановчих документів на житловий будинок, земельні ділянки та рекомендовано звернутися до Погребищенського районного суду Вінницької області для визнання права власності на вказане майно (а.с.10). Технічний паспорт на нерухоме спадкове майно, а саме на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] позивачем виготовлений 21.05.2025 (а.с. 11-13). Оголошення про втрату державних актів на право власності на земельну ділянку розміщено в місцевих засобах масової інформації (а.с. 19). Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання про задоволення позову. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Суд переконався, що спадкодавець правомірно набула право власності на спірний житловий будинок, земельні ділянки, а тому це майно входить до складу спадкової маси. Відсутність державної реєстрації права власності на спірне майно не позбавляє позивача, як спадкоємця права на це спадкове майно. Згідно зі ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В силу ч.5 ст.1268 ЦК спадщина належить спадкоємцям з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття. Відповідно до вимог п.4.16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. У п.4.15 Порядку зазначено, що за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Спосіб захисту порушеного права, відповідно до ст.ст. 15, 16, 20 ЦК України, при зверненні до суду обирається позивачем. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналогічна думка викладена в Роз`ясненні, наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Із досліджених матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] за життя була власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельних ділянок, що розташовані адресою: [ADDRESS] , а позивач [PERSON] як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину, що належала спадкодавцю, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину, враховуючи визнання позову відповідачем, з метою захисту майнових прав позивача, суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачем права власності на це майно. Розподіл судових витрат між сторонами. На стягненні судових витрат позивач не наполягає. Користуючись принципом диспозитивності, визначеним ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, а тому підстав для стягнення судових витрат з Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області на користь позивача не вбачається.

Outcome: approved