Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-12 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з вищезазначеним\~позовом, у якому просить: розірвати шлюб\~між ним\~та відповідачкою зареєстрований\~24.08.1991\~року Чапаєвською\~сільською радою\~Таращанського району\~Київської області,\~актовий запис\~№ 15. В обґрунтування позову зазначає, що вони з відповідачкою не зійшлися характерами через різні погляди на життя, внаслідок чого зникла взаємоповага та почуття один до одного та їхній шлюб почав носити формальний характер. Сімейно шлюбні відносини між ними припинено з початку осені 2024, спільний бюджет не ведеться. Спільні діти від даного шлюбу на даний час є повнолітніми. Спору щодо спільного майна подружжя на даний час немає. В зв`язку з вищевказаним подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивач у\~судове засідання\~не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подала заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином,\~надала до\~суду заяву\~про розгляд\~справи без\~її участі.\~Проти задоволення\~позовних вимог\~не заперечує. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та, перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.08.1991 року у Чапаєвській сільській раді Таращанського району Київської області Київської області, актовий запис № 15. Причиною розірвання шлюбу є те, що через певний проміжок часу сімейне життя та особисті стосунки почали погіршуватись. В зв`язку з вищевказаним подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Діти від даного шлюбу повнолітні. Спору щодо спільного майна подружжя на даний час немає. Позивач на розірванні шлюбу наполягає. Вважає, що збереження шлюбу і подальше спільне проживання є неможливим та суперечить його інтересам. Відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статей 105, 110, 112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Таким чином, суд, враховуючи стійке волевиявлення сторін направлене на розірвання шлюбу та обставини справи, вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем вимогу про стягнення судового збору не заявлено. Враховуючи наведене,

Outcome: approved