Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-14 00:00:00

[PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , звернулась до суду з позовною заявою до Нікопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) про встановлення факту, що має юридичне значення, та зобов`язати вчинити певні дії. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилається на те, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , який загинув при виконанні бойового завдання [INFO] . При отриманні документів сина, а саме: свідоцтва про смерть було вказано, що свідоцтво про смерть видано на ім`я « [PERSON] ». Тобто, дані обставини свідчать про те, що при складанні актового запису було допущено помилку в написані прізвища сина заявниці. При цьому, позивачка та її представник вважають, що дана помилка є суттєвою і це стало підставою для звернення до суду з даною заявою. Заявниця в позасудовому порядку мала намір врегулювати питання для внесення виправлення, оскільки дана описка є для нею суттєвою, так як породжує юридичні наслідки, однак, від відповідача отримала відмову з посиланням на те, що законні підстави для внесення змін до актового запису цивільного стану про смерть відсутні. Тому, на підставі викладеного, [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , змушена звернутись до суду та просить ухвалити рішення, яким встановити факт, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та зобов`язати Нікопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) вчинити дії щодо внесення змін до актового запису про смерть №856 від 10 червня 2025 року відносно [PERSON] , померлого [INFO] , складеного Нікопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) вказавши прізвище « [PERSON] », замість « [PERSON] ». Позивачка, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, в судове засідання не прибула, її представник [PERSON] на адресу суду надала заяву, в якій просила суд розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги підтримує та на задоволенні позову наполягає (а.с.16). Представник відповідача, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, в судове засідання не прибула, надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та просила суд ухвалити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства (а.с.13). Відповідно до ч.1\~ст.223 ЦПК України,\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Як встановлено судом, [INFO] помер син позивачки по справі [PERSON] (а.с.4-5). Згідно актового запису № 856, складеного 10 червня 2025 року Нікопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), [PERSON] помер [INFO] (а.с.4). Підставою для звернення до суду з даним позовом стали обставини, які полягають в тому, що при складені вищевказаного актового запису, помилково було вказано прізвище сина позивачки як « [PERSON] », хоча, його вірним прізвищем є « [PERSON] ». Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1\~ст.13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.315 ЦПК України,\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Спірні правовідносини щодо встановлення факту, що має юридичне значення, регулюються Главою\~6\~Розділу\~IV ЦПК України. У п.7\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5\~«Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам роз`яснено, що, відповідно до п.1 ч.1\~ст.273 ЦПК України\~(п.1 ч.1\~ст.315 ЦПК України), суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~Стаття 78 ЦПК України\~встановлює вимоги, згідно яких доказ вважається допустимим. При цьому, належність доказів\~правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Статтею 318 ЦПК України\~передбачено, що у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Отже, суд може встановити юридичний факт у тому разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів, і виключно за наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту. Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що з наданих позивачем та її представником документів, зокрема, свідоцтва про народження, вбачається, що вірним прізвищем сина позивачки є « [PERSON] ». При цьому, суд вважає за необхідне як на підставу вищезазначеної думки, зокрема, помилковості написання прізвища, прийняти до уваги експертний висновок № 056/911m від 05 червня 2025 року, складений Українським бюро лінгвістичним експертиз, з якого вбачається, що розбіжності в написанні прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] » виникли внаслідок міжмовної інтерпретації, неусталеності правил і принципів міжмовного перетворення прізвищ і ситуації контактного білінгвізму. Крім того, у вищевказаному висновку містилось посилання на те, що у наданих документах для складання експертного висновку вбачається ідентичність (а.с.10). Тому, зважаючи на вищенаведене, обґрунтованість вимог позивача та її представника, шляхом подання відповідних доказів, знайшли своє підтвердження, що свідчить про те, що заявлені вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Окрім цього, враховуючи той факт, що позовні вимоги щодо розбіжностей в написанні прізвища сина позивача знайшли своє підтвердження, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідну особу внести зміни до актового запису про смерть, згідно вимогам позивача та його представника. На підставі викладеного,

Outcome: approved