Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

20 червня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі - позивач) через свого представника Горну Вероніку Іванівну в системі «Електронний суд» сформувало до Центрального районного суду м. Миколаєва позовну заяву до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 23 784 грн 00 коп., з яких: 8\~000 грн заборгованість за тілом кредиту, 10 584 грн - заборгованість за відсотками; 1 200 грн комісія, 4 000 грн - неустойка, а також про стягнення судових витрат у справі. Обґрунтовуючи позовні вимоги, Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» посилалося на те, що відповідно до укладеного між ним та відповідачем кредитного договору № 03.06.2024-100002250 від 03 червня 2024 року, шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною договору, відповідач отримав кредит у розмірі 8 000 грн 00 коп., на 98 днів з фіксованою ставкою у розмірі 1,35% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Свої зобов`язання позивач виконав у повному обсязі, а відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 червня 2025\~року матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, передано на розгляд до Миколаївського районного суду Миколаївської області. 17 липня 2025 року вказана цивільна справа надійшла до Миколаївського районного суду Миколаївської області та згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 липня 2025 року, розподілена головуючій судді Лопіній О.О. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 18 липня 2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» не з`явився, при цьому з тексту позовної заяви вбачається, що позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, до суду повернулись судові повістки з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті\~279\~та частини 8 статті\~178 ЦПК України. Відповідно до положень ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд постановив ухвалу про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що між ТОВ "Споживчий центр" та відповідачем 03 червня 2024 року укладено кредитний договір (оферти) № 03.06.2024-100002250 шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною даного договору. За умовами договору Кредитодавець зобов`язується надати кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію (п. 3.1). Сума кредиту встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти (п.п. 3.3.2); Тип кредиту кредитна лінія (п.п. 3.3.3); Строк, на який надається кредит встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти (п.п. 3.3.4); проценти за користування кредитом встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти (п.п. 3.3.6); Графік платежів встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору (п.п. 3.3.7) (а. с. 24-30 та на звороті). Крім цього, 03.06.2024 Позичальник ознайомився із заявкою, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), за посиланням на сайті: https://sgroshi.com.ua/ua/informaciya-o-kompanii, згідно зі ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію». У договорі сторони визначили, що процентна ставка є фіксованою ставкою у розмірі 1,35% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту 15% від суми кредиту та дорівнює 1 200,00 грн. Неустойка: 80 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до умов договору та заявки відповідачу надано кредит у розмірі 8\~000 грн 00 коп. У п. 9.1. Договору сторони також узгодили, що у разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми Кредиту та/або несплати нарахованих процентів та/або комісії до позичальника може бути застосована неустойка згідно п.7.6. кредитного договору. Також позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання відповідно до\~ст.625 Цивільного кодексу України\~на вимогу Кредитодавця зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми (база розрахунку) у розмірі, встановленому у Заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору. Вказаний договір підписаний відповідачем електронним підписом на підставі положень Закону України\~Про електронну комерцію". Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується\~Законом України "Про споживче кредитування"\~та\~Законом України "Про електронну комерцію". Зокрема, в\~ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування"\~зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Статтею 12 цього закону\~регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно з ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12, ч. 1 ст. З Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є повідомлення з кодом\~Е163\~на номер телефону відповідача [NUMBER] . А отже, відповідач прийняв пропозицію позивача на укладення кредитного договору та погодився з умовами, які викладені у ньому. Доказів протилежного суду не надано. Відомостей про дострокове розірвання кредитного договору матеріали справи не містять, як і не містять відомостей про те, що відповідач оспорював факт укладання вказаного кредитного договору. Відповідно до\~статті 526 Цивільного кодексу України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527\~Цивільного\~кодексу\~України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі\~ст. 530 ЦК України\~- якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статей 1049,\~1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно з положеннями ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно Квитанції від 03.06.2024 на номер картки 516874*32, призначення платежу: видача за договором кредиту № 03.06.2024-100002250, були успішно перераховані кошти у сумі 8\~000 грн (а. с. 23). Таким чином, договір є укладеним та виконаним позивачем, проте відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, станом на 08.09.2024 утворилась заборгованість згідно з довідкою розрахунком у розмірі 8\~000 грн - сума основного боргу, 10 584,00 грн заборгованість по процентах за користування кредитом, 1\~200,00 грн комісія, 4 000 неустойка (а. с. 18). На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову, а саме стягнути з відповідача на користь позивача за Договором заборгованості, яка складається з тіла кредиту, процентів за користування та одноразової комісії. Відповідач не довів належного виконання зобов`язань за кредитним договором, розрахунок заборгованості не спростував, відзив на позов не надав. Разом з тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення неустойки в сумі 4 000,00 грн задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У матеріалах справи міститься Платіжна інструкція №СЦ000122445 від 20.06.2025, відповідно до якої, ТОВ «Споживчий центр» сплачено судовий збір у розмірі 2\~422 грн 40 коп. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог на 83,18 %, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2 014, 95 грн, тобто пропорційно до задоволених вимог. Решта витрат покладається на позивача.

Outcome: partial